ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

Додаткова постанова
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2026 року м.Дніпро Справа № 336/44/18 
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді:Кощеєва І.М. ( доповідач )
суддів:  Чус О.В., Дарміна М.О.

розглянувши у порядку письмового провадження
без повідомлення учасників справи заяву 
Товариства з обмеженою відповідальністю "Базіс-Плац" 
про ухвалення додаткового рішення
у справі
за позовом Заступника прокурора Запорізької області (м. Запоріжжя) в інтересах Фонду державного майна України ( м. Київ )
до відповідача-1: Міністерства аграрної політики та продовольства України ( м. Київ )
до відповідача-2: ОСОБА_1 ( м. Запоріжжя )
до відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю "Базіс-Плац" ( м. Запоріжжя )
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: 
Державне підприємство "Бердянське агроторгове підприємство"( м. Бердянськ )
про витребування майна
ВСТАНОВИВ:
Заступник прокурора Запорізької області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України звернувся до суду з позовом до Міністерства аграрної політики та продовольства України, ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Базіс-Плац", про витребування з чужого незаконного володіння у Товариства з обмеженою відповідальністю “Базіс - Плац” нерухоме майно ( реєстраційний номер 696844023101 ), розташоване по вул. Базовій, 1а у м. Запоріжжі, а саме: прохідна літ.А інв. № 01031 загальною площею 46 кв.м.; склад літ.Б-2 інв. № 01017 загальною площею 495,5 кв.м.; склад літ.В інв. № 01029 загальною площею 274,5 кв.м.; склад літ. Г інв. № 01032 загальною площею 18,7 кв.м.; склад літ.Д-2 інв.№ 01016 загальною площею 2018 кв.м.; майстерня літ.Е інв. № 01030 загальною площею 78 кв.м., вартістю 499 599 грн. у власність держави в особі Фонду державного майна України. 
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 02.09.2024 р. у справі № 336/44/18 позовну вимогу заступника прокурора Запорізької області в інтересах Фонду державного майна України до Товариства з обмеженою відповідальністю “Базіс-Плац” задоволено. Витребувано з чужого незаконного володіння у Товариства з обмеженою відповідальністю “Базіс - Плац” нерухоме майно, розташоване по вул. Базовій, 1а у м. Запоріжжі, а саме: прохідна літ.А інв. № 01031 загальною площею 46 кв.м.; склад літ. Б-2 інв. № 01017 загальною площею 495,5 кв.м.; склад літ. В інв. № 01029 загальною площею 274,5 кв.м.; склад літ. Г інв.№ 01032 загальною площею 18,7 кв.м.; склад літ. Д-2 інв. № 01016 загальною площею 2018 кв.м.; майстерня літ.Е інв .№ 01030 загальною площею 78 кв.м., вартістю 499 599 грн. у власність держави в особі Фонду державного майна України. 
Не погодившись з вказаним рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Базіс-Плац" подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення Господарського суду Запорізької області від 02.09.2024 р. скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 29.04.2025р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Базіс-Плац" задоволено. Рішення Господарського суду Запорізької області від 02.09.2024 р. у справі № 336/44/18 - скасовано. Прийнято нове рішення. В позові відмовлено. Стягнуто з Прокуратури Запорізької області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Базіс-Плац" 11 240,99 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.
09.05.2025р., від Товариства з обмеженою відповідальністю "Базіс-Плац" до суду надійшла заява, в якій заявник просив ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з Позивача витрати, понесені Відповідачем під час розгляду господарської справи №336/44/18: зі сплати судового збору, у розмірі 50 979,50 грн., пов`язаного з наданням послуг на професійну правничу допомогу, в розірі 79 000,00 грню. та гонорар успіху, в розмірі 100 000,00 грн. До заяви було додано докази у підтвердження розміру понесених витрат. 
Додатковою постановою Центрального апеляційного господарського суду від 09.03.2026р. відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Базіс-Плац" про прийняття додаткового рішення про стягнення з Позивача ( Фонду державного майна України ) витрат, понесених Товариством з обмеженою відповідальністю "Базіс-Плац" під час розгляду господарської справи № 336/44/18: зі сплати судового збору, у розмірі 50 979,50 грн., пов`язаного з наданням послуг на професійну правничу допомогу, в розірі 79 000,00 грн. та гонорар успіху, в розмірі 100 000,00 грн..
31.03.2026 р., Товариство з обмеженою відповідальністю «Базіс-Плац» звернулося до Центрального апеляційного господарського суду із заявою про ухвалення додаткового рішення з питань судових витрат, у якій просить стягнути з Запорізької обласної прокуратури (код ЄДРПОУ: 02909973, адреса: 69057, м. Запоріжжя, вул. Дмитра Аптухіна, буд. 29А) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Базіс-Плац» (код ЄДРПОУ: 40076500, адреса: 69014, м. Запоріжжя, вул. Базова 1А) понесені судові витрати.
В обгрунтування заяви ТОВ «Базіс-Плац» зазначає, що постанова Центрального апеляційного господарського суду від 29.04.2025 р. у справі № 336/44/18 про відмову у задоволенні позову стала остаточною. В постанові було вирішено питання про стягнення з Прокуратури Запорізької області на користь ТОВ «Базіс-Плац» 11 240,99 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги. Однак, крім вказаного судового збору, ТОВ «Базіс-Плац» були сплачені суми судового збору, питання щодо яких не вирішено, зокрема: за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Запорізької області від 19.05.2023 р., в сумі 9 367,50 грн. та за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду Запорізької області від 19.05.2023р. та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.11.2023 р., в розмірі 54 102,00 грн., що підтверджується відповідними квитанціями про сплату судового збору, що містяться в матеріалах справи. Судовими рішеннями у справі № 336/44/18 вказані витрати не розподілялись.
Крім цього, заявник вказує, що ТОВ «Базіс-Плац» понесло витрати на професійну правничу допомогу. До заяви про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу були додані докази відповідних витрат ТОВ «Базіс-Плац», в загальному розмірі 179 000,00 грн. Докази були подані у відповідності до положень ГПК України у відведений для цього строк та містяться в матеріалах справи.
Заявник посилається на положення ст. 221 ГПК України, згідно з якою суд за заявою сторони може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог, а також на абз. 2 ч. 3 ст. 233 та п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України. Відповідно до ч. 14 ст. 129 ГПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129, п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а інші судові витрати у разі відмови у позові покладаються на позивача.
Заявник зазначає, що додатковою постановою Центрального апеляційного господарського суду від 09.03.2026р. ТОВ «Базіс-Плац» було відмовлено у стягненні з позивача (Фонду державного майна України) витрат зі сплати судового збору та пов`язаних з наданням послуг на професійну правничу допомогу з посиланням на те, що суб`єктом здійснення прав в даному позову є прокурор. Саме тому заявник звертається з новою заявою про стягнення витрат безпосередньо із Запорізької обласної прокуратури як належного суб`єкта відшкодування судових витрат.
01.04.2026р. Центральним апеляційним господарським судом направлено запит справи до Господарського суду Запорізької області. 
06.04.2026р. вказана справа надійшла до Центрального апеляційного господарського суду.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.04.2026 р. призначено розгляд заяви ТОВ «Базіс-Плац» про ухвалення додаткового рішення щодо нового розподілу судових витрат у справі № 336/44/18 у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.
20.04.2026 р. від Товариства з обмеженою відповідальністю «Базіс-Плац» надійшли пояснення у відповідь на заперечення прокурора від 15.04.2026 р., згідно з якими:
Щодо суми судового збору за подання касаційної скарги заявник зазначає, що сума судового збору за подання касаційної скарги була визначена судом, а не ТОВ «Базіс-Плац» з власних міркувань. Вказана сума була сплачена та відповідно підлягає розподілу. як судовий збір.
Щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, у розмірі 79 000,00 грн. заявник зазначає, що вказана сума є обґрунтованою та замалою по відношенню до обсягу проблем, які створені прокуратурою під час судового розгляду, що розпочався з 2018 року. Номер справи, по якій відбувався судовий розгляд, є 336/44/18, при цьому у справі було винесено три рішення, три постанови судів апеляційної інстанції та дві постанови касаційних судів, а також було вирішено чимало інших процесуальних питань, в тому числі пов`язаних з судовими зборами та їх поверненням. Витрати часу адвоката не унормовані жодним нормативно-правовим актом, а умови взаємодії клієнта та адвоката врегульовані договором та базуються виключно на ньому, кінцевий результат втілений в акті виконаних робіт. Зазначення того, що судовий процес в Шевченківському суді не має відношення до справи, є, на думку заявника, необґрунтованим, адже справа № 336/44/18 розглядалася в тому числі і в судах цивільної юрисдикції.
22.04.2026 р. Запорізька обласна прокуратура подала заперечення на заяву ТОВ «Базіс-Плац» про ухвалення додаткового рішення з питань судових витрат, згідно з яким частково заперечує проти її задоволення, посилаючись на наступне:
Стосовно судового збору за подання касаційної скарги, у сумі 54 102,00 грн. прокурор зазначає, що вказану суму судового збору розраховано заявником за формулою, запропонованою Верховним Судом в ухвалі від 29.01.2024р., якою касаційну скаргу товариства було залишено без руху у зв`язку зі сплатою судового збору не у повному обсязі. ТОВ «Базіс-Плац» у своїй заяві про усунення недоліків від 30.01.2024р. № 16 помилково розрахувало розмір судового збору, виходячи з того, що ціна позову нібито складає 1,8 млн грн, на підтвердження чого долучено звіт про оцінку спірного об`єкта, виготовлений ТОВ «Всеукраїнська експертна група» у 2020 році. Прокурор вказує, що при поданні позовної заяви 28.12.2017 р. вартість спірного майна була визначена сумою, зазначеною в оспорюваному Договорі купівлі-продажу від 18.09.2015 р. - 499 599,00 грн. Саме з цієї ціни позову було розраховано та сплачено судовий збір за подачу прокурором позовної заяви, а також розраховувалась сума судового збору за всі інші процесуальні документи. Більш того, саме враховуючи ціну позову у сумі 499 599,00 грн., самим ТОВ «Базіс-Плац» розраховувався розмір судового збору при поданні апеляційної скарги у вересні 2024 року, який судом апеляційної інстанції при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження був врахований як вірний. Таким чином, за розрахунком прокурора, сума судового збору за подання касаційної скарги мала складати: 499 599,00 грн. Ч 1,5% Ч 200% = 14 987,97 грн., а загальні витрати зі сплати судового збору мали б складати лише 24 355,47 грн. (9 367,50 грн. + 14 987,97 грн.). Решта фактично сплаченої суми, на думку прокурора, може бути повернута заявнику як зайво сплачений судовий збір за його окремим клопотанням.
Стосовно витрат на професійну правничу допомогу, у розмірі 79 000,00 грн. прокурор зазначає, що заявлений розмір є неспівмірним з обсягом наданих адвокатом послуг. Прокурор посилається на ст. 126 ГПК України, згідно з якою розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом, обсягом наданих послуг та ціною позову. Прокурор також посилається на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 13.02.2019 року у справі № 756/2114/17, згідно з якою при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат та критерію розумності їхнього розміру, а також на рішення ЄСПЛ у справах «Двойних проти України», «Гімайдуліна і інших проти України», «East/West Alliance Limited проти України», «Баришевський проти України», «Лавентс проти Латвії», де зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим, та що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Прокурор звертає увагу на те, що господарськими судами розглянуто лише одну позовну вимогу про витребування майна, яка є похідною від вже задоволеної судом цивільної юрисдикції вимоги прокурора про визнання недійсним Договору купівлі-продажу спірного майна від 18.09.2015 року. Така категорія є типовою категорією спорів у господарських судах, а сформована судова практика - сталою, у зв`язку з чим збір та аналіз доказів у цій справі не потребував значних зусиль адвоката та спеціалізованих знань. Усі докази на підтвердження позиції клієнтів адвокатом було зібрано та подано до суду ще під час розгляду цивільним судом первинної вимоги прокурора протягом 2018– 2020 років, а після направлення у 2021 році Верховним Судом справи до господарського суду жодних нових доказів адвокатом не надавалося.
Прокурор також зазначає, що ставка за участь адвоката Лелікова С.О. в судових засіданнях є значно завищеною та не відповідає середньому розміру оплати адвокатських послуг по Україні, а також часто не відповідає витраченому адвокатом часу. Зокрема, 02.07.2024 р. судове засідання у Господарському суді Запорізької області, за яке адвокату сплачено 2 500,00 грн., тривало з 10:22 по 10:48 (протокол судового засідання від 02.07.2024 р. № 3071897). Гонорар адвоката, у сумі 24 000,00 грн. за участь у засіданні в Касаційному господарському суді 19.03.2024 р. також є необґрунтовано завищеним, оскільки засідання тривало 42 хвилини, з яких виступ адвоката склав не більше 5 хвилин. Необґрунтовано включено в загальну суму відшкодування витрати за рахунком-фактурою від 08.01.2024 р. № ДБ-32/9 на 1 000,00 грн. щодо супроводження справи у Шевченківському районному суді м. Запоріжжя, оскільки розглянуті на тому засіданні питання не мали відношення до розгляду цієї справи у господарському суді. Прокурор також посилається на правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 08.04.2020 р. у справі № 922/2685/19 та від 07.11.2019 р. у справі № 905/1795/18, згідно з якими суд не зобов`язаний присуджувати стороні всі витрати на адвоката, якщо встановить, що розмір гонорару є завищеним.
Розглянувши заяву ТОВ «Базіс-Плац», заперечення прокурора, дослідивши наявні матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність ухвалення додаткової постанови про розподіл судових витрат, з огляду на таке.
У гл. 8 роз. I ГПК України закріплений інститут судових витрат.
Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (до такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в п. 49 постанови від 27.11.2019 р. у справі № 242/4741/16-ц).
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно із ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається:
1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;
2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як зазначалося вище, постанова Центрального апеляційного господарського суду від 29.04.2025 р. у справі № 336/44/18 про відмову у задоволенні позову стала остаточною. 
У вказаній постанові було вирішено питання про стягнення з Запорізької обласної прокуратури на користь ТОВ «Базіс-Плац» 11 240,99 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.
Втім, як свідчать матеріали справи, крім вказаного судового збору, ТОВ «Базіс-Плац» були сплачені суми судового збору, питання щодо яких не вирішено: за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Запорізької області від 19.05.2023р. (головуючий суддя Дроздова С.С.), в сумі 9 367,50 грн. (квитанція про сплату №97 від 14.06.2023р.) та за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду Запорізької області від 19.05.2023 р. та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.11.2023р. (головуючий суддя Коваль Л.А.), в розмірі 54 102,00 грн. (квитанції про сплату №173 від 27.12.2023р. -12 490,00 грн.; №189 від 30.01.2024р.- 41 612,00 грн.). 
Отже, оскільки питання щодо вказаних судових витрат ТОВ «Базіс-Плац» не були вирішені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.04.2025р. у справі №336/44/18, такі витрати підлягають розподілу шляхом ухвалення додаткової постанови, в повному обсязі.
При цьому, заперечення Прокурора стосовно судового збору за подання касаційної скарги, колегія суддів відхиляє, як безпідставні, оскільки, як свідчить ухвала Верховного Суду від 12.06.2025р., при зверненні заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури з касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 29.04.2025р. у даній справі Верховний Суд задишив без руху вказану касаційну скаргу та зазначив наступне:
«…. Отже, предметом позову у цій справі є витребування з чужого незаконного володіння нерухомого майна вартістю 499 599,00 грн, що становить менше п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01.01.2021– 1 135 000,00 грн). 
Однак ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.02.2024 у справі №336/44/18 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Базіс-Плац" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.11.2023 і рішення Господарського суду Запорізької області від 19.05.2023 у справі № 336/44/18 (Багай Н. О. – головуючий, Дроботова Т. Б., Чумак Ю. Я.) та встановлено, що вартість спірного нерухомого майна станом на 2020 рік становила 1804 000,00 грн.
…..Виходячи з вищенаведеного та з урахуванням коефіцієнту 0.8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, за подання касаційної скарги підлягає сплаті судовий збір у розмірі 43 296,00 грн, а саме: 1 804 000,00 *1,5%*200% = 54 120,00 грн*0,8. 
Платіжна інструкція від 20.05.2025 № 1328 на суму 11 990,40 грн. не може вважається належним доказом сплати судового збору у встановленому законодавстві розмірі. У зв`язку з цим, з метою усунення допущених недоліків оформлення касаційної скарги скаржнику слід доплатити судовий збір у сумі 31 305, 60 грн., який має бути перерахований за реквізитами, що зазначені на офіційному сайті Верховного Суду в розділі "Судовий збір" та надати належні докази сплати судового збору касаційному суду……»
Таким чином, в ухвалі від 12.06.2025р., Верховним Судом було запропоновано заступнику прокурора здійснити доплату судового збору за подання касаційної скарги за тою ж формулою, яка була запропонована ТОВ «Базіс-Плац» Верховним Судом в ухвалі від 29.01.2024р.. 
З бази даних «Діловодство спеціалізованого суду та з матеріалів справи № 904/898/23 вбачається, що заступником прокурора ухвалу Верховного Суду від 12.06.2025р. було виконано, недоліки касаційної скарги усунуто.
Відтак, судові витрати, щодо сплати судового збору, які понесені ТОВ «Базіс-Плац» під час апеляційного та касаційного розгляду, підлягають покладенню на Запорізьку обласну прокуратуру, за правилами ч. 4 ст. 129 ГПК України.
Щодо розподілу судових витрат, понесених ТОВ «Базіс-Плац» на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Як зазначалось вище, постановою Центрального апеляційного господарського суду від 29.04.2025р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Базіс-Плац" задоволено. Рішення Господарського суду Запорізької області від 02.09.2024 р. у справі № 336/44/18 - скасовано. Прийнято нове рішення. В позові відмовлено. Стягнуто з Прокуратури Запорізької області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Базіс-Плац" 11 240,99 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.
Втім, у постанові від 29.04.2026р. не вирішено питання про розмір судових витрат відповідача, які підлягають відшкодуванню за рахунок прокуратури, та понесених у зв`язку з переглядом справи в апеляційному суді.
В судовому засіданні 29.04.2025р., до закінчення судових дебатів представником апелянта було заявлено про надання доказів розміру судових витрат на протязі п`яти днів після ухвалення рішення. 
09.05.2025р., від Товариства з обмеженою відповідальністю "Базіс-Плац" до суду надійшла заява з доказами розміру судових витрат, в якій заявник просив ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з Позивача витрати, понесені Відповідачем під час розгляду господарської справи №336/44/18: зі сплати судового збору, у розмірі 50 979,50 грн., пов`язаного з наданням послуг на професійну правничу допомогу, в розмірі 79 000,00 грн. та гонорар успіху, в розмірі 100 000,00 грн. 
З урахуванням викладеного, апеляційний господарський суд зазначає, що заява відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, була зроблена відповідачем з урахуванням строків, визначених ч. 8 ст. 129 ГПК України.
Додатковою постановою Центрального апеляційного господарського суду від 09.03.2026р. відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Базіс-Плац" про прийняття додаткового рішення про стягнення з Позивача ( Фонду державного майна України ) витрат, понесених Товариством з обмеженою відповідальністю "Базіс-Плац" під час розгляду господарської справи № 336/44/18: зі сплати судового збору, у розмірі 50 979,50 грн., пов`язаного з наданням послуг на професійну правничу допомогу, в розірі 79 000,00 грн. та гонорар успіху, в розмірі 100 000,00 грн..
31.03.2026 р., Товариство з обмеженою відповідальністю «Базіс-Плац» звернулося до Центрального апеляційного господарського суду із заявою про ухвалення додаткового рішення з питань судових витрат, у якій просить стягнути з Запорізької обласної прокуратури (код ЄДРПОУ: 02909973, адреса: 69057, м. Запоріжжя, вул. Дмитра Аптухіна, буд. 29А) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Базіс-Плац» (код ЄДРПОУ: 40076500, адреса: 69014, м. Запоріжжя, вул. Базова 1А) понесені судові витрати.
На підтвердження понесених витрат ТОВ «Базіс-Плац» надано до матеріалів справи копії: договору про надання правової допомоги №ДБ-32 від22.12.2021р., Детальний опис робіт (наданих послуг) адвокатом від 05.05.2025 р., Додатку № 1 до договору № 32 від 22.12.2021р. (Протокол узгодження договірної ціни); Договору про внесення змін та доповнень до договору про надання правової допомоги №ДБ-32 від22.12.2021р., від 06.04.2023р., Витягу з Єдиного реєстру адвокатів України щодо Лелікова С.О.; Акту №ДБ-32 (підсумковий) приймання-здачі послуг від 05.05.2025р.; рахунків-фактури: №ДБ-32/1 від 22.12.2021р. ( підготовка до ведення господарської справи № 336/44/18; участь адвоката в судовому засіданні 30.11.2021р. в Господарському суді Запорізької області по справі №336/44/18; участь адвоката в судовому засіданні 22.12.2021р. в Господарському суді Запорізької області по справі №336/44/18); №ДБ-32/2 від 17.02.2023р. (участь адвоката в судовому засіданні 25.01.2022р. в Господарському суді Запорізької області по справі №336/44/18; участь адвоката в судовому засіданні 15.02.2022р. в Господарському суді Запорізької області по справі №336/44/18); №ДБ-32/3 від 06.04.2023р. ( участь адвоката в судовому засіданні 06.04.2023р. в Господарському суді Запорізької області по справі №336/44/18); №ДБ-32/4 від 19.05.2023р. (участь адвоката в судовому засіданні 19.04.2023р. в Господарському суді Запорізької області по справі №336/44/18, участь адвоката в судовому засіданні 18.05.2023р. в Господарському суді Запорізької області по справі №336/44/18, участь адвоката в судовому засіданні 19.05.2023р. в Господарському суді Запорізької області по справі №336/44/18); №ДБ-32/5 від 19.05.2023р.( підготовка апеляційної скарги у справі № 336/44/18); №ДБ-32/6 від 21.09.2023р. (участь в судовому засіданні в Центральному апеляційному господарському суді по справі №336/44/18); №ДБ-32/7 від 23.11.2023р. ( участь в судовому засіданні в Центральному апеляційному господарському суді по справі №336/44/18); №ДБ-32/8 від 08.01.2024р. ( підготовка та подання касаційної скарги у справі № 336/44/18); №ДБ-32/9 від 08.01.2024р. ( супроводження провадження 6/336/12/2022 (справа №336/44/18) в Шевченківському районному суді м. Запоріжжя); №ДБ-32/7 від 05.03.2024р. (забезпечення участі адвоката в судовому засіданні в Касаційному господарському суді у справі № 336/44/18 19.03.2024р.); №ДБ-32/8 від 19.03.2024р. (забезпечення участі адвоката в судовому засіданні в Касаційному господарському суді у справі № 336/44/18 19.03.2024р.); №ДБ-32/9 від 10.04.2024р. (забезпечення участі адвоката в судовому засіданні в Касаційному господарському суді у справі № 336/44/18 19.03.2024р.); №ДБ-32/10 від 10.06.2024р. (участь в судовому засіданні 03.06.2024р. в Господарському суді Запорізької області по справі №336/44/18); №ДБ-32/11 від 04.07.2024р. (участь в судовому засіданні 02.07.2024р. в Господарському суді Запорізької області по справі №336/44/18); №ДБ-32/11 від 30.07.2024р. (участь в судовому засіданні 30.07.2024р. в Господарському суді Запорізької області по справі №336/44/18); №ДБ-32/12 від 02.09.2024р. (участь в судовому засіданні 27.08.2024р. в Господарському суді Запорізької області по справі №336/44/18, участь в судовому засіданні 02.09.2024р. в Господарському суді Запорізької області по справі №336/44/18); №ДБ-32/13 від 30.09.2024р. ( підготовка та направлення апеляційної скарги по справі № 336/44/18); №ДБ-32/14 від 26.03.2025р. (участь адвоката в судовому засіданні в Центральному апеляційному господарському суді 26.03.2025р. по справі №336/44/18); №ДБ-32/15 від 30.04.2025р. (участь адвоката в судовому засіданні в Центральному апеляційному господарському суді 26.03.2025р. по справі №336/44/18); платіжних доручень: №159 вiд 22.12.2021р.; №56 від 23.02.2023р.; №76 від 06.04.2023 р.; № 90 від 19.05.2023р.; № 115 від 21.07.2023р.; № 133 від 22.09.2023р.; № 176 від 09.01.2024р.; № 175 від 09.01.2024р.; № 176 від 09.01.2024р.; № 205 від 13.03.2024р.; № 215 від 21.03.2024р.; № 229 від 10.04.2024р.; № 251 від 10.06.2024р.; № 1262 від 05.07.2024р.; № 274 від 31.07.2024р.; № 293 від 03.09.2024р.; № 307 від 02.10.2024р.; № 1375 від 27.03.2025р.; № 390 від 01.05.2025р.; копію Ордеру серії АР № 1178206 від 21.05.2024р.; копію свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю серія ОД№001569 від 28.02.2018р.
Суд апеляційної інстанції констатує, що до заяви додано докази судових витрат на професійну правничу допомогу понесених не тільки в Центральному апеляційному господарському суді, а й в Господарському суді Запорізької області, в Касаційному господарському суді та в Шевченківському районному суді міста Запоріжжя. 
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених ТОВ «Базіс-Плац» саме в Центральному апеляційному господарському суді, суд апеляційної інстанції виходить з такого.
Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Велика Палата Верховного Суду у п. 164 постанови від 05.06.2024 р. у справі № 910/14524/22 виснувала, що одним із принципів господарського судочинства є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, зокрема, у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ст. 126 ГПК України).
За приписами ст.126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 126 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги ( ч. 3 ст. 126 ГПК України).
Відповідно до приписів ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).
Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно ст. 30 Закону України “Про адвокатуру і адвокатську діяльність”, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
У постанові від 06.03.2019р. у справі № 922/1163/18 Верховний Суд звернув увагу, що суди, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, мають виходити із встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з положеннями статті 30 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність”.
Відповідно до висновків, викладених Великою Палатою Верховного Суду в додатковій постанові від 19.02.2021р. у справі № 755/9215/15ц, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. 
Як вбачається з матеріалів справи, 22.12.2021р., між Товариством з обмеженою відповідальністю «Базіс-Плац» (Клієнт) та адвокатським об`єднанням "Юридична практика" (Адвокатське об`єднання) укладено договір про надання правової допомоги №ДБ-32, відповідно до умов п.1.1 якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання на підставі звернення клієнта приймає на себе зобов`язання надати правову (правничу, юридичну) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.
Відповідно до п. 1.3 договору, предметом даного договору є: представництво інтересів клієнта в судах всіх інстанцій по господарській справі №336/44/18, а також в органах, установах та організаціях з питань пов`язаних з веденням даної справи.
Відповідно до п.1.4. договору,клієнт зобов`язується оплатити правову допомогу у порядку та строки обумовлені договором. 
Згідно п.7.2 договору, за надання правової (правничої) допомоги, що надається адвокатським об`єднанням клієнт сплачує гонорар та компенсує фактичні витрати, пов`язані з наданням правової допомоги, та необхідні для виконання цього договору.
Відповідно до п.7.5 договору, в даному договорі встановлений фіксований розмір гонорару та/або погодинна оплата гонорару, розмір якого визначається згідно тарифів зазначених у додатку 1 (протоколі узгодженої ціни) до даного договору, який в свою чергу є невід`ємною частиною цього договору.
Відповідно до п.7.6 договору, сторони можуть передбачити додатковий гонорар, розмір якого встановлюється за домовленістю, та які тарифікуються згідно тарифів об`єднання з якими клієнт ознайомлений поперердньо до підписання цього договору. 
Відповідно до п.7.7. договору, клієнт сплачує гонорар та фактичні витрати авансом (повністю або частково) або повністю готівкою через касу або безготівковим чином на поточний (банківський) рахунок адвокатського об`єднання, зазначений в даному договорі, самостійно, на підставі договору або на підставі рахунку, виставленого Адвокатським об`єднанням.
Відповідно до п.7.8. договору, Остаточний розмір та обсяг наданої правової (правничої) допомоги, а також остаточний розрахунок за надану правову (правничу) допомогу , а також розмір фактичних витрат, пов`язаних з наданням правової (правничої) допомоги, визначається та здійснюється на підставі акту приймання-здачі послуг.
Відповідно до п.9.1. договору, договір є чинним з дня його укладення. Термін дії цього договору становить до 31.12.2025р.
Договір підписаний та скріплений печатками обох сторін.
Сторонами підписаний додаток 1 до договору - Протокол узгодження договірної ціни, за якою підготовка до ведення господарської справи №336/44/18 становить 5 000 грн., представництво інтересів в суді першої інстанції - 1500 грн..
06.04.2023р., між Товариством з обмеженою відповідальністю «Базіс-Плац» (Клієнт) та адвокатським об`єднанням "Юридична практика" (Адвокатське об`єднання) укладено договір про внесення змін та доповнень до договору про надання правової допомоги №ДБ-32, від 22.12.2021р., про наступне:
1. Внести зміни до договору та протоколу узгодженої ціни, починаючи з 06.04.2023р. в частині розміру оплати підготовки до ведення справи у кожній інстанції, а також вартості гонорару за участь в судових засіданнях, в тому числі пов`язаних з виїздом поза межі м. Запоріжжя, розмір яких визначається в кожному окремому випадку на підставі виставленого рахунку, яких підлягає сплаті.
2. Додатково сторонами передбачається гонорар успіху який підлягає сплаті ТОВ «Базіс-Плац» на користь адвокатського об`єднання "Юридична практика", в розмірі 100 000,00 грн., в разі набуття законної сили позитивним судовим рішенням на користь ТОВ «Базіс- Плац». Строк оплати визначається підсумковим актом виконаних робіт. 
3. Всі інші умови договору про надання правової допомоги залишаються без змін. 
Договір підписаний та скріплений печатками обох сторін.
Сторонами Договору підписано Акт №ДБ-32 (підсумковий) приймання-здачі послуг.
Так, згідно Акту №ДБ-32 (підсумковий) приймання-здачі послуг від 05.05.2025р., Адвокатське об`єднання, у відповідності до договору про надання правової допомоги №ДБ-32 від 22.11.2021р., надало Клієнту наступні послуги: сукупність оплат гонорару за забезпечення представницької участі адвоката у справі № 336/44/18, ціна загалом 79 000 грн.; гонорар успіху пов`язаний з набранням законно сили 29.04.2025р. судовим рішенням у справі № 336/44/18, ціна загалом 100 000 грн.. Всього – 179 000 грн.. Послуги надані у повному обсязі, сторони претензій одна до одної не мають. Розрахунки за Договором щодо представницьких послуг проведені у повному обсязі. Розрахунок за Договором щодо гонорару успіху повинні бути зроблені не пізніше 31.12.2025р.
Акт підписаний та скріплений печатками обох сторін.
За надання вказаних вище послуг Адвокатським об`єднанням саме в Центральному апеляційному господарському суді було виставлено Кієнту наступні рахунки-фактури: №ДБ-32/5 від 19.05.2023р., на суму 10 000,00 грн. ( за підготовку апеляційної скарги у справі № 336/44/18); №ДБ-32/6 від 21.09.2023р., на суму 2000,00 грн. (участь у судовому засіданні по справі № 336/44/18); №ДБ-32/7 від 23.11.2023р., на суму 2000,00 грн. (участь у судовому засіданні по справі № 336/44/18);№ДБ-32/13 від 30.09.2024р., на суму 5000,00 грн. ( за підготовку та направлення апеляційної скарги у справі № 336/44/18); 
№ДБ-32/14 від 26.03.2025р., на суму 3500,00 грн. (участь у судовому засіданні в Центральному апеляційному господарському суді 26.03.2025р. по справі № 336/44/18);
-№ДБ-32/15 від 30.04.2025р., на суму 3500,00 грн. (участь у судовому засіданні в Центральному апеляційному господарському суді 29.04.2025р. по справі № 336/44/18).
Отже, загальна вартість наданих Адвокатським об`єднанням правових послуг саме в Центральному апеляційному господарському суді становить 26 000,00грн..
На підставі вказаних рахунків-фактури ТОВ «Базіс-Плац» оплачено 26 000 грн., що підтверджується платіжними інструкціями: № 115 від 21.07.2023р., на суму 10 000 грн.; № 133 від 22.09.2023р., на суму 2 000 грн.; № 174 від 09.01.2024р., на суму 2 000 грн.; № 293 від 03.09.2024р., на суму 5 000 грн.; № 307 від 02.10.2024р., на суму 5 000 грн.; № 375 від 27.03.2025р., на суму 3 500 грн.; № 390 від 01.05.2025р., на суму 3500 грн..
Послуги ТОВ «Базіс-Плац» надавались адвокатом Лєліковим С.О. на підставі ордеру серії АР №1199660 від 27.09.2024р. (для представництва в Центральному апеляційному господарському суді), що діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії 001569 від 28.02.2018р..
Отже, Відповідач підтвердив відповідними доказами факт надання професійної правничої допомоги адвокатом у даній справі в Центральному апеляційному господарському суді. 
При вирішенні питання розподілу витрат ТОВ «Базіс-Плац» на правничу допомогу суд враховує правові висновки, викладені у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019р. по справі № 922/445/19, згідно з якими, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
В п. 28.2. постанови Верховного Суду від 31.03.2021р. у справі №916/2087/18 зазначено, що враховуючи положення п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України, яким передбачено, що однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, метою впровадження якого є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору, а також положення ч. 8 ст. 129 ГПК України, сторони не позбавляються права на відшкодування судових витрат у разі їх підтвердження та подання у порядку та строки, встановлені процесуальним законом.
З огляду на викладене, а також зважаючи на задоволення апеляційної та касаційної скарг відповідача, оцінивши доводи заяви ТОВ "Базіс-Плац" про ухвалення додаткового рішення та надані відповідачем відповідні докази, виходячи з вищенаведених критеріїв, їх оцінки, та керуючись статтями 2, 123, 80, 126, 129 ГПК України, суд дійшов висновку, що заявлений розмір понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, в сумі 26 000, 00 грн., надану саме в Центральному апеляційному господарському суді, є доведеним та документально обґрунтованим, відповідає критеріям реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), пропорційності, справедливості, необхідності та розумності їхнього розміру, та є співрозмірним із виконаною адвокатом роботою в суді апеляційної інстанції.
Щодо «гонорару успіху» колегія суддів зазначає наступне.
Чинне законодавство хоча і не містить визначення такого виду гонорару, як “гонорар успіху”, проте суд апеляційної інстанції враховує те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020р. у справі №904/4507/18 фактично дійшла висновку про можливість існування “гонорару успіху”, як форми оплати винагороди адвокату, визнала законність визначення між адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги такого виду винагороди як “гонорар успіху”, що відповідає принципу свободи договору та численній практиці Європейського суду з прав людини.
Відтак, враховуючи дані позиції Великої Палати Верховного Суду, клієнт і адвокат, користуючись принципом свободи договору, можуть визначити додаткові витрати між собою у вигляді гонорару успіху, проте вказаний вид гонорару не підпадає під пряме визначення адвокатських послуг та, відповідно, не може переноситись на іншу сторону (не сторону такого договору).
У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 р. у справі “Іатрідіс проти Греції” (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з “гонораром успіху”. ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).
Таким чином, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату “гонорару успіху”, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Адже, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 р. у справі №904/4507/18, від 16.11.2022р. в справі № 922/1964/21, у постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12.01.2026р. у справі №642/716/22, у додаткових постановах Верховного Суду в складі Касаційного господарського суду від 10.10.2024р. в справі №873/603/23 та від 20.08.2024р. в справі № 870/4/24, в постанові Верховного Суду в складі Касаційного цивільного суду від 16.07.2024р. в справі № 686/9664/21.
У справі №336/44/18 підставою для звернення із заявою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є приписи ст.ст. 123, 126, 129 ГПК України, і вимога відповідача обумовлена саме необхідністю вирішити питання про розподіл сплачених ним судових витрат (визначених як професійна правнича допомога), що відповідно до вказаних норм процесуального права підлягають розподілу між сторонами.
В свою чергу, “гонорар успіху” визначено договором про внесення змін та доповнень до договору про надання правничої допомоги, як гонорар, який не включається до вартості надання послуг з правничої допомоги та виплачується адвокату після ухвалення судового рішення виключно у випадку позитивного вирішення справи.
Така винагорода адвокату за досягнення позитивного рішення у справі, як “гонорар успіху”, за своїм змістом і правовою природою не є ціною договору (платою за надані послуги), у розумінні ст.ст. 632, 903 ЦК України та ст. 30 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність”, а є платою за сам результат (позитивне рішення), досягнення якого відповідно до умов договору не ставиться в залежність від фактично наданих послуг, так як і не є професійною правничою допомогою, у розумінні ст. 126 ГПК України, оскільки не є послугою адвоката та не відноситься до судових витрат.
Тобто, “гонорар успіху” не є складовою витрат на професійну правничу допомогу.
В свою чергу, стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 24.01.2022р. у справі №911/2737/17).
Виходячи з наведеного, зважаючи на положення ст. 126 ГПК України, дослідивши докази, надані заявником на підтвердження понесених судових витрат, практику ЄСПЛ та Верховного Суду, апеляційний господарський суд вважає, що «гонорар успіху» не був необхідним в межах розгляду наведеної справи та виходячи з того, що для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, враховуючи реальність та необхідність понесених стороною відповідача витрат на правничу допомогу, у стягненні з прокуратури судових витрат в частині «гонорару успіху» слід відмовити.
З огляду на викладене вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що заявлені відповідачем до стягнення витрати на професійну правничу допомогу адвоката в частині відшкодування витрат на правничу допомогу наданих в Центральному апеляційному господарському суді, у розмірі 26 000 грн. є обґрунтованими та доведеними. В той час, вимога про відшкодування “гонорару успіху” є необґрунтованою та безпідставною. Відтак, заява позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з прокуратури витрат на професійну правничу допомогу надану саме в Центральному апеляційному господарському суді, у сумі 26 000 грн., а в частині вимог про стягнення “гонорару успіху” необхідно відмовити.
В решті заяви щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених відповідачем колегія суддів також відмовляє, оскільки вони не мають жодного відношення до розгляду цієї справи у Центральному апеляційному господарському суді. 
Керуючись ст. ст. 126, 129, 244, 282, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Базіс-Плац" про ухвалення додаткового рішення у справі № 336/44/18- задовольнити частково.
Стягнути з Запорізької обласної прокуратури на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Базіс-Плац" судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Запорізької області від 19.05.2023р., в розмірі 9 367,50 грн. , судовий збір за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду Запорізької області від 19.05.2023 р. та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.11.2023р., в розмірі 54 102,00 грн., судові витрати на професійну правову (правничу) допомогу, в розмірі 26 000, 00 грн., про що видати наказ.
У задоволенні заяви в іншій частині - відмовити.
Видачу відповідного наказу, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Запорізької області.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів з дня складання повної додаткової постанови в порядку, встановленому ст. ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.
Головуючий суддя І.М. Кощеєв
Суддя М.О. Дармін 
Суддя О.В. Чус