ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 23-з/803/591/26 Справа № 213/84/26 	  	Суддя у 1-й інстанції -  Суддя у 2-й інстанції - Акуленко В. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

11 травня 2026 року м. Кривий Ріг
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Акуленко В.В., при секретарі Кучевасовій А.В., за участю захисника Хараїм О.В., яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відео конференції, заяву захисника Хараїм О.В. про відвод судді Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В.
В С Т А Н О В И В :
Згідно постанови Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 квітня 2026 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КК України.
На вказану постанову суду захисником Полянчуком В.Б., який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.04.2026 року визначено головуючого суддю Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В.
Захисник Хараїм О.В., яка діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала до суду заяву про відвод судді Сєдих А.В. Вказує, що в судовому засіданні 06.05.2026 року захисником було заявлено ряд клопотань про виклик поліцейських та повне дослідження відеозапису. Однак у судовому засіданні суддя ОСОБА_2 відмовив у задоволенні всіх клопотань, а тому своєю поведінкою дав знати, що жодні подальші клопотання, і думка сторони захисту будуть відхилені, тобто виникає сумнів щодо відсутності безсторонності судді та його прихильності до обвинувальної сторони цієї справи. Таким чином, суддя Сєдих А.В. не надає можливості здійснювати повноцінний захист прав та інтересів ОСОБА_1 обмежуючи останнього та захисника у своїх правах, порушуючи вимоги ст. 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", ст.ст. 268 та 271 КУпАП. Поведінка судді Сєдих А.В. спрямована на порушення прав та свобод учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали заяви, слід зазначити наступне.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня норма, яка передбачає поняття «відвід судді» та порядок розгляду заяв про відвод (самовідвод), тому суд вважає, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Відповідно до вимог статті 80 КПК України відвод судді може бути заявлений особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.
Відвод судді - є процесуальним інститутом, спрямованим на усунення слідчого судді, судді або присяжного від участі у кримінальному провадженні за умови існування обставин, що виключають їх участь у ньому.
Такі обставини визначені у статті 75 КПК України і за їх наявності суддя зобов`язаний заявити самовідвод (частина перша статті 80 КПК України), а якщо такі обставини відомі особам, які беруть участь у кримінальному провадженні, то вони заявляють відвід судді (частина друга статті 80 КПК України).
Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.
При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.
При цьому не можуть бути підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджені належними й допустимими доказами.
Тобто, обставини, які були покладені в основу заяви про відвод, повинні бути обґрунтованими та доведеними. Відвод повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів та доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо відвод не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.
Заява про відвод судді є необґрунтованою, оскільки доводи, якими захисник обґрунтовує необхідність відводу судді, не свідчать про існування обставин, які викликають сумніви в неупередженості та об`єктивності судді, а зводяться лише із незгодою щодо прийнятих рішень суддею під час апеляційного перегляду.
За вказаних обставин, враховуючи, що доводи заяви про відвод судді Сєдих А.В., не містять вмотивованих підстав для її відводу, тому в задоволенні заяви про відвод слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, 
П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні заяви захисника Хараїм О.В. про відвод судді Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В. – відмовити.
Матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП передати для продовження апеляційного розгляду судді Сєдих А.В.
Постанова апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Суддя