ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
12.05.2026	Справа №910/1806/26	

Суддя Господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт-Мілк"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфорт Хоум" 
про стягнення заборгованості у розмірі 37 085,17 грн,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Смарт-Мілк" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфорт Хоум" про стягнення заборгованості у розмірі 37 085,17 грн.
В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Смарт-Мілк" вказує, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Комфорт Хоум" не було виконано свого зобов`язання з оплати поставленого позивачем за Договором поставки №2002-25 від 20.02.2025 та згідно видаткової накладної №130 від 30.10.2025 товару, у зв`язку з чим у відповідача виник борг у розмірі 34 961,76 грн.
Крім того, посилаючись на порушення відповідачем своїх грошових зобов`язань за Договором поставки №2002-25 від 20.02.2025, Товариство з обмеженою відповідальністю "Смарт-Мілк" стверджує про наявність правових підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфорт Хоум" інфляційних втрат у розмірі 456,25 грн та пені у розмірі 1 667,16 грн, нарахованих за період з 31.10.2025 по 20.02.2026.
При цьому, в прохальній частині позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Смарт-Мілк" просить суд визначити в рішенні суду, що нарахування 3% річних на суму заборгованості має здійснюватися до моменту виконання рішення суду та розраховуватися за наступною формулою: (сума заборгованості) х 3% х (кількість днів прострочення) : (кількість днів у році).
У змісті позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Смарт-Мілк" вказує, що понесло витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн, відшкодування яких позивач просить покласти на відповідача.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.02.2026 відкрито провадження у справі №910/1806/26; вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам у справі строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.
Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.
Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.
Ухвала Господарського суду міста Києва від 20.02.2026 про відкриття провадження у справі №910/1806/26 була доставлена до електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфорт Хоум" 24.02.2026 о 14 год. 21 хв., про що судом було отримано інформацію 24.02.2026 о 14 год. 42 хв.
Пунктом 2 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Таким чином, ухвала суду від 20.02.2026 вручена Товариству з обмеженою відповідальністю "Комфорт Хоум" 24.02.2026.
Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. 
За приписами ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.
Пунктом 4 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 20.02.2026 у справі №910/1806/26 встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Комфорт Хоум" строк на подання відзиву з долученими до нього доказами та з доказами його направлення позивачу - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.
Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю "Комфорт Хоум" вправі було подати відзив на позов у строк до 11.03.2025 включно.
Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений судом у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався, а відтак справа підлягає вирішенню за наявними в ній матеріалами. 
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.
20.02.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Смарт-Мілк" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Комфорт Хоум" (покупець) укладено Договір поставки №2002-25 (надалі - Договір), у відповідності до п. 1.1 якого відповідно до цього Договору постачальник зобов`язується передати у власність покупцю харчові добавки, ароматизатори, а покупець, в свою чергу, зобов`язується прийняти належний товар та оплатити його на умовах цього Договору. 
За умовами 2.2 Договору кількість фактично отриманого товару (за яку у покупця виникає зобов`язання з оплати) може бути меншою/більшою за кількість товару, що зазначена в замовлені, не більше, ніж на 5%, якщо інше не погоджено сторонами у підписаній Специфікації. 
Відповідно п. 3.1 Договору умови поставки товару за цим Договором викладені сторонами у відповідності до вимог міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів "ІНКОТЕРМС" (у редакції 2010 року), застосовується з урахуванням особливостей внутрішньодержавних поставок DDP, за адресою м. Київ, проспект Науки, будинок 3, якщо інше не вказано в замовленнях та Специфікаціях до цього Договору.
У пункті п. 3.1 Договору вказано, що датою переходу ризиків випадкового знищення та пошкодження товару, а також права власності на товар є дата підписання видаткової накладної. Дійсність видаткової накладної підтверджується підписами уповноважених представників сторін.
Пунктом 4.1 Договору передбачено, що ціна, асортимент та інші характеристики товару, що постачається, відображаються у видатковій накладній на відповідну партію товару, дані якої мають відповідати погодженій сторонами Специфікації. В разі, якщо асортимент чи кількість поставленого товару не відповідає узгодженому в Специфікації, покупець має право не примати товар або прийняти ту частину, що відповідає Специфікації. В цьому випадку зобов`язання постачальника щодо поставки такої партії товару вважається виконаними в частині, яка стосується узгодженого товару. Зобов`язання по оплаті неузгодженого товару у покупця не виникають. Ціна включає всі витрати на виробництво і доставку товару.
У пункті 5.1 Договору зазначено, що покупець здійснює 100% попередню оплати вартості товару.
Згідно п. 8.2 Договору у випадку несвоєчасного виконання покупцем грошового зобов`язання за цим Договором покупець сплачує на вимогу постачальника пеню у розмірі облікової ставки НБУ від несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
У пункті 10.1 Договору зазначено, що цей Договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх печатками і діє до 31 грудня 2026 року, але будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. 
Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями позивача про невиконання відповідачем своїх зобов`язань з оплати поставленого йому згідно Договору товару, у зв`язку із чим у наявні правові підстави для стягнення з відповідача боргу у розмірі 34 961,76 грн, інфляційних втрат у розмірі 456,25 грн та пені у розмірі 1 667,16 грн.
Укладений сторонами Договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України. 
Вказаний Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 11, 202, 662, 692, 712 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Наявною у матеріалах справи видатковою накладною №130 від 30.10.2025 підтверджується, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Смарт-Мілк" поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Комфорт Хоум" товар вартістю 34 961,76 грн з ПДВ.
Вказана видаткова накладна підписана представниками та скріплена печатками сторін, а також вона містить посилання на реквізити Договору.
Також на підтвердження постачання спірного товару позивачем надано суду зареєстровану в податковому органі податкову накладну №15 від 30.10.2025, сформовану за наслідками виконання господарської операції із постачання відповідачу товару за видатковою накладною №130 від 30.10.2025, сертифікати якості товару та експерс-накладну ТОВ "Нова Пошта" №20451283250924 від 30.10.2025.
В свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю "Комфорт Хоум" не надано суду будь-яких заперечень щодо викладених Товариством з обмеженою відповідальністю "Смарт-Мілк" у позовній заяві обставин про факт поставки товару за вказаною видатковою накладною.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується загальна вартість поставленого позивачем відповідачу товару на суму 34 961,76 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У пункті 5.1 Договору вказано, що покупець здійснює 100% попередню оплати вартості товару.
Як вбачається із матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Смарт-Мілк" здійснило постачання Товариству з обмеженою відповідальністю "Комфорт Хоум" товару за видатковою накладною №130 від 30.10.2025 без сплати покупцем попередньої оплати.
Натомість умови Договору не містять погодження строку оплати товару на умовах післяоплати. 
Оскільки сторонами не було погоджено строк оплати товару після його прийняття покупцем, суд дійшов висновку про необхідність застосування до спірних правовідносин положень ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України.
Положеннями ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Суд відзначає, що нормою ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, між іншим, можливість виникнення обов`язку негайного виконання; такий обов`язок випливає, наприклад, з припису частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред`явив йому кредитор пов`язану з цим вимогу.
За приписами ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Таким чином, враховуючи ст. 253, ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України відповідач повинен був оплатити товар, поставлений за видатковою накладною №130 від 30.10.2025 на суму 34 961,76 грн, до 31.10.2025 включно. 
Частина 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Згідно приписів ч. 1 ст. 74 Цивільного кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказів оплати товару в матеріалах справи відсутні, а відповідачем їх не надано, тому суд приходить до висновку, що відповідачем було прострочено виконання свого зобов`язання з оплати товару.
За приписами ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідачем належними та допустимими доказами факту невиконання свого зобов`язання з оплати товару на суму 34 961,76 грн не спростовано, а матеріали справи їх не містять, відтак суд приходить до висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Комфорт Хоум" є таким, що з 01.11.2025 прострочило виконання свого зобов`язання з оплати Товариству з обмеженою відповідальністю "Смарт-Мілк" за поставлений товар коштів у розмірі 34 961,76 грн.
З огляду на викладене вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт-Мілк" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфорт Хоум" суми основного боргу у розмірі 34 961,76 грн є правомірною. 
Крім того, посилаючись на порушення відповідачем своїх грошових зобов`язань за Договором, Товариство з обмеженою відповідальністю "Смарт-Мілк" стверджує про наявність правових підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфорт Хоум" інфляційних втрат у розмірі 456,25 грн та пені у розмірі 1 667,16 грн, нарахованих за період з 31.10.2025 по 20.02.2026.
Судом встановлено, що відповідач у встановлений цивільним законом строк свого обов`язку з оплати товару не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.
Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.
Згідно приписів ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Частиною 3 статті 549 Цивільного кодексу України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.
У пункті 8.1 Договору сторонами було погоджено, що у випадку несвоєчасного виконання покупцем грошового зобов`язання за цим Договором покупець сплачує на вимогу постачальника пеню у розмірі облікової ставки НБУ від несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Тобто у Договорі сторони визначили розмір пені, менший за той, що передбачений частиною 3 статті 549 Цивільного кодексу України.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Смарт-Мілк" нараховує Товариству з обмеженою відповідальністю "Комфорт Хоум" пеню з 31.10.2025, тоді як відповідно до статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Такою подією у даному випадку є поставка товару 30.10.2025, а відтак строк оплати наступає на наступний день, тобто 31.10.2025, і в цей день відповідач не є таким, що прострочив виконання свого зобов`язання.
Отже, позивачем неправильно визначено період нарахування пені. З урахуванням приписів законодавства та встановлених обставин справи, правомірним періодом нарахування пені (в межах заявленого позивачем) є з 01.11.2025 по 20.02.2026.
Здійснивши перерахунок заявленої до стягнення пені у інформаційно-пошуковій системі "Ліга:Закон" суд прийшов до висновку, що правомірним є нарахування з Товариству з обмеженою відповідальністю "Комфорт Хоум" пені у розмірі 1 652,30 грн.
Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення інфляційних витрат в межах визначеного позивачем періоду (з листопада 2025 року по січень 2026 року) у інформаційно-пошуковій системі "Ліга:Закон" суд прийшов до висновку, що правомірним є нарахування з Товариству з обмеженою відповідальністю "Комфорт Хоум" інфляційних витрат у розмірі 456,25 грн.
За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт-Мілк" підлягають задоволенню частково із стягненням з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфорт Хоум" суми основного боргу у розмірі 34 961,76 грн, пені у розмірі 1 652,30 грн та інфляційних витрат у розмірі 456,25 грн.
При цьому в прохальній частині позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Смарт-Мілк" просить суд визначити в рішенні суду, що нарахування 3% річних на суму заборгованості має здійснюватися до моменту виконання рішення суду та розраховуватися за наступною формулою: (сума заборгованості) х 3% х (кількість днів прострочення) : (кількість днів у році).
Частиною 10 статті 238 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.
Суд, оцінюючи викладене у прохальній частині позовної заяви клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт-Мілк" щодо визначення порядку та формули подальшого нарахування 3% річних до моменту фактичного виконання судового рішення, зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Вимога про стягнення 3% річних позивачем в межах даного спору не заявлялась, а відтак судом не досліджується обґрунтованість цієї вимоги.
Таким чином, вимога про визначення у судовому рішенні механізму та формули подальшого нарахування 3% річних до моменту виконання рішення суду виходить за межі предмета даного спору, оскільки фактично спрямована на врегулювання порядку виконання рішення у майбутньому за вимогою, що не є предметом розгляду в межах цієї справи.
За таких обставин клопотання позивача про встановлення нарахування 3% річних до моменту виконання рішення суду не підлягає задоволенню.
Щодо розподілу витрат позивача на оплату судового збору. 
Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
За змістом підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви встановлюються у таких розмірах: майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік" станом на 01.01.2026 прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб становить 3 328,00 грн.
Згідно частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
В поданій до суду шляхом формування в системі "Електронний суд" позовній заяві Товариством з обмеженою відповідальністю "Смарт-Мілк" заявлено вимогу майнового характеру - про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфорт Хоум" коштів у розмірі 37 085,17 грн.
У відповідності до наведених приписів господарського процесуального закону за подання до господарського суду даної позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Смарт-Мілк" повинно було сплатити судовий збір у розмірі 2 662,40 грн (3 328,00 грн х 0,8). 
В той же час, Товариством з обмеженою відповідальністю "Смарт-Мілк" за звернення до господарського суду із майновою вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфорт Хоум" коштів у розмірі 37 085,17 грн сплачено судовий збір у розмірі 3 328,00 грн, що підтверджується квитанцією про сплату №4577-6034-3917-2466 від 20.02.2026.
Тобто позивачем при зверненні до суду із даним позовом було надмірно сплачено судовий збір у сумі 665,60 грн. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Таким чином, судовий збір у сумі 665,60 грн не підлягає розподілу між сторонами за наслідками розгляду спору у справі №910/1806/26 та може бути повернутий за клопотанням особи, яка його сплатила - Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт-Мілк".
Щодо судового збору, який підлягав сплаті позивачем за звернення до суду із даним позовом, - 2 662,40 грн, то згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України в цій частині судовий збір покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного та керуючись статтями 13, 74, 75, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт-Мілк" задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфорт Хоум" 03028, м. Київ, проспект Науки, буд. 3; ідентифікаційний код 39182454) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт-Мілк" (02090, м. Київ, бульвар Ярослава Гашека, буд. 18, кв. 49; ідентифікаційний код 42639099) основний борг у розмірі 34 961 (тридцять чотири тисячі дев`ятсот шістдесят одну) грн 76 коп., пеню у розмірі 1 652 (одна тисяча шістсот п`ятдесят дві) грн 30 коп., інфляційні витрати у розмірі 456 (чотириста п`ятдесят шість) грн 25 коп., судовий збір у розмірі 2 661 (дві тисячі шістсот шістдесят одну) грн 32 коп. Видати наказ.
3. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.
4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 12.05.2026.

Суддя Роман БОЙКО