12.05.26
33/812/172/26

Миколаївський апеляційний суд

Провадження № 33/812/172/26 Головуючий суду І інстанції
суддя Демінська О.І.
Категорія: ст. 485 МК України Суддя апеляційного суду
Чебанова-Губарєва Н.В.

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 року       м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду Чебанова-Губарєва Н.В.,
за участю секретаря – Лисишиної В.І. 
особи, яку притягнуто до адміністративної
відповідальності  – ОСОБА_1 
захисника    –  Головченка О.А. 
представника Південної митниці – Голощапової А.О. 

розглянула у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 – адвоката Головченка О.А., на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 лютого 2026 року, якою
ОСОБА_1 , який народився  ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 188827 грн. 

Відповідно протоколу про порушення митних правил, 08.08.2025 р. Миколаївською митницею отримано лист ІНФОРМАЦІЯ_2 за вх. № 2883/8-2/7.16-1-20 про неотримання військовими частинами Збройних Сил України транспортних засобів, які ввозились на митну територію України громадянином України ОСОБА_1 та декларувалися їм у якості гуманітарної допомоги для військових частин Збройних Сил України.
Під час проведення перевірки, згідно інформації Автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» встановлено, що 27.05.2023 р. о 01.44 год., через пункт пропуску «Шегині – Медика» митного посту «Мостиська» Львівської митниці громадянином України ОСОБА_1 ввезено на митну територію України, у якості гуманітарної допомоги, транспортний засіб JEEP GRAND CHEROKEE, VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , країна реєстрації – Польща, отримувачем якої є військова частина НОМЕР_3 .
Як зазначено в листі ІНФОРМАЦІЯ_2 від 08.08.2025 р. за вх. № 2883/8-2/7.16-1-20, транспортний засіб JEEP GRAND CHEROKEE, VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , не зареєстрований за жодною військовою частиною Збройних Сил України.
В ході з`ясування обставин ввезення на митну територію України даного транспортного засобу Миколаївською митницею отримано від Львівської митниці копій документів, на підставі яких транспортний засіб ввезено в Україну як гуманітарну допомогу.
Громадянином України ОСОБА_1 при ввезенні на митну територію України транспортного засобу JEEP GRAND CHEROKEE,VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , подавались декларація про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою (за формою, встановленою Додатком до Постанови Кабінету міністрів України від 01.03.2022 р. № 174 « Деякі питання пропуску гуманітарної допомоги через митний кордон України в умовах воєнного стану», у якій, зокрема, у графі «Отримувач/Consignee» вказав «в/ч НОМЕР_3 , код НОМЕР_4 », у графі «Вид допомоги/Typeofassistance» вказав «автомобіль JEEP, VIN1J4GWB849YY115624, 1 шт., 1975 кг», лист-звернення військової частини НОМЕР_3 від 25.05.2023 р. № 1837/225 на даний транспортний засіб, свідоцтво про реєстрацію від 19.04.2000 р. № НОМЕР_5 на вказаний автомобіль, паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_6 , виданий 04.04.2018 р. органом 6126.
Отже, факт ввезення на митну територію України та оформлення, як гуманітарної допомоги ОСОБА_1 транспортного засобу підтверджується відомостями, що містяться в АСМО «Інспектор», та копіями наданих документів. 
21.11.2025 р. Південною митницею отримано повідомлення військової частини НОМЕР_3 за вих. № 1837/60/39/1988 від 17.10.2025 р. про підтвердження факту видачі військовою частиною НОМЕР_3 листа-звернення до митного органу від 25.05.2023 р. № 1837/225 на транспортний засіб JEEP GRANDCHEROKEE, VIN НОМЕР_1 , але при цьому заперечив доставку вказаного транспортного засобу, до військової частини НОМЕР_3 . Військова частина зазначений транспортний засіб, як гуманітарну допомогу не отримувала, інформація щодо отримання зазначеного транспортного засобу будь-яким військовослужбовцем військової частини НОМЕР_3 відсутня.
Таким чином, ОСОБА_1 27.05.2023 р. здійснив протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів загальною сумою 188 827,94 грн., шляхом використання товару - легковий автомобіль марки «JEEP GRAND» модель «CHEROKEE», VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , щодо якого було надано пільги зі сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, чим вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст. 485 Митного кодексу України.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову місцевого суду, скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення. 
Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження, в обґрунтування зазначає, що ОСОБА_1 не отримував з суду повісток про розгляд справи відносно нього, про існування оскаржуваної постанови дізнався при зверненні за правовою допомогою 25.02.2026 р., та в подальшому захисником були вчиненні дії щодо ознайомлення з матеріалами справи та підготовки апеляційної скарги. 
Щодо суті правопорушення зазначає, що ОСОБА_1 не вчиняв жодних дій щодо приховування товару від митного контролю, та в матеріалах справи відсутні докази того, що він використовував даний транспортний засіб у власних цілях. 
Пояснює, що даний транспортний засіб був у несправному стані, та військова частина НОМЕР_3 відмовилась від отримання не працюючого автомобіля, також в подальшому, після ремонту автомобіля військова частина також відмовилась його отримувати. Після чого, даний транспортний засіб переданий військовій частині НОМЕР_7 .
Звертає увагу, що місцевим судом не враховано, що рішенням Конституційного Суду України від 05.07.2023 р. визнано неконституційною ч. 1 ст. 483 МК України. 
Крім того, зміст протоколу та долучені до нього документи не містять достатніх відомостей про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
Наголошує, що протокол про адміністративне правопорушення складений без участі ОСОБА_1 , що є порушенням ст. 256 КУпАП, та в подальшому даний протокол йому не направлявся, чим порушено його право на захист. 
Стверджує, що митним органом визначення митної вартості автомобіля було проведено з чисельними порушеннями та ОСОБА_1 не погоджується з даною оцінкою, а її розмір став для нього мірою відповідальності.
Зауважує, що при призначення стягнення судом не враховано дані про особу ОСОБА_1 , а саме те, що він позитивно характеризується, має чисельні відзнаки за підтримку ЗСУ, є інвалідом 2 групи, та, звільнений від сплати судового збору. 
В запереченнях на апеляційну скаргу, представник митниці зазначає, що при розгляді справи судом всебічно та об`єктивно з`ясовані усі обставини справи та з дотриманням вимог закону притягнуто ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченою ст. 485 Митного кодексу України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд доходить наступного.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. 
Постанова Центрального районного суду м. Миколаєва, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченою ст. 485 МК України, постановлена судом 12.02.2026 р., апеляційну скаргу адвокат Головченко О.А. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав до суду 31.03.2026 р., тобто з пропуском, встановленого ст. 294 КУпАП десятиденного строку на оскарження постанови.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_1 не був присутній в судовому засіданні 12.02.2026 р., судом копію постанови йому було направлено 16.02.2026 р., разом з тим в матеріалах справи відсутні данні щодо отримання ним копії оскаржуваного рішення. 
Оскільки норми КУпАП не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку, то такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Враховуючи, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладені в клопотанні доводи, з метою недопущення порушення права на доступ до правосуддя, вважаю за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 12.02.2026 р.
Що стосується прийнятого судом рішення, апеляційний суд зазначає наступне.
В ст. 486 МК України зазначено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Відповідно до вимог ст. 489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що місцевий суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався та в повному обсязі з`ясував всі обставини, передбачені ст. 489 МК України, дослідив і належним чином оцінив докази.
Згідно з ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на відповідні суспільні відносини у сфері державної митної справи.
У розумінні ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.
Разом з тим, порядок ввезення, декларування та використання товарів, які переміщуються через митний кордон України як гуманітарна допомога в умовах воєнного стану регламентується наступними нормами законодавства з питань митної та податкової справи.
Відповідно до ст. 257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон У країни, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Згідно із ч. 4 ст. 266 Митного кодексу України, у разі самостійного декларування товарів декларантом передбачену Митним кодексом України відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.
Постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2022 р. № 174 «Деякі питання пропуску гуманітарної допомоги через митний кордон України в умовах воєнного стану» встановлено, що на період дії воєнного стану пропуск через митний кордон України гуманітарної допомоги здійснюється за місцем перетину митного кордону України шляхом подання в паперовій або електронній формі декларації, заповненої особою, що перевозить відповідний товар, за формою згідно з додатком 1 (декларація про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою) без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Такі товари визнаються гуманітарною допомогою за декларативним принципом без прийняття відповідного рішення спеціально уповноважених державних органів з питань гуманітарної допомоги.
Згідно із ч. 4 ст. 6 Закону Україну «Про гуманітарну допомогу», звільнення від оподаткування товарів (робіт, послуг) гуманітарної допомоги здійснюється у порядку, встановленому Податковим кодексом України та Митним кодексом України.
Згідно зі ст. 12 Закону Україну «Про гуманітарну допомогу», використання гуманітарної допомоги не за цільовим призначенням або з метою отримання прибутку є порушенням законодавства про гуманітарну допомогу, що тягне за собою кримінальну або адміністративну відповідальність.
Відповідно до п. 30.1 ст. 30 Податкового кодексу України, податкова пільга це передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі.
Відповідно до підпунктів 69.51 пункту 69 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України товарів (крім товарів за товарними позиціями 2203-2208, 2401-2404 і кодами 2103 90 30 00, 2106 90, 1601 00 91 10, 1601 00 99 10, 1602 10 00 19, 1602 90 99 19 згідно з УКТ ЗЕД) громадськими об`єднаннями та/або благодійними організаціями, включеними до Реєстру неприбуткових установ та організацій, для подальшої їх безоплатної (без будь-якої грошової, матеріальної або інших видів компенсації) передачі такими особами Збройним Силам України, добровольчим формуванням територіальних громад, Національній гвардії України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки України, Державній прикордонній службі України, Міністерству внутрішніх справ України, іншим утвореним відповідно до законів України військовим формуванням, їх з`єднанням, військовим частинам, підрозділам.
Відповідно до підпунктів 69.52 пункту 69 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, звільняються від оподаткування акцизним податком операції з ввезення на митну територію України та реалізації на митній території У країни товарів, що класифікуються за кодами 8702 10 19 10, 8702 10 19 90, 8702 90 11 00, 8702 90 19 00, 8703, 8704 згідно з УКТ ЗЕД, у разі якщо такі операції здійснюються громадськими об`єднаннями та/або благодійними організаціями, включеними до Реєстру неприбуткових установ та організацій, для подальшої їх добровільної передачі такими особами Збройним Силам України та добровольчим формуванням територіальних громад, Національній гвардії України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки України, Державній прикордонній службі України, Міністерству внутрішніх справ України, іншим утвореним відповідно до законів України військовим формуванням, їх з`єднанням, військовим частинам, підрозділам без попереднього або наступного відшкодування їх вартості.
Відповідно до підпункту 69.53 пункту 69 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, товари, зазначені у підпунктах 69.51 і 69.52 цього пункту, які були звільнені від оподаткування податком на додану вартість та акцизним податком під час ввезення на митну територію України, мають бути передані отримувачам, зазначеним у підпунктах 69.51 і 69.52 цього пункту, не пізніше 45 календарних днів з дня завершення митного оформлення таких товарів, а у разі якщо щодо таких товарів після завершення їх митного оформлення здійснювалося на території України підтверджене документально технічне обслуговування та/або ремонт - не пізніше 90 календарних днів з дня завершення їх митного оформлення.
У разі порушення строку, визначеного цим підпунктом, або нецільового використання зазначених товарів платник податку зобов`язаний сплатити суму податку на додану вартість та акцизного податку, що мали бути сплачені при ввезенні на митну територію України таких товарів, а також сплатити пеню відповідно до закону.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 287 Митного кодексу України, вантажі гуманітарної допомоги, звільняються від сплати ввізного мита.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 276 Митного кодексу України, платниками мита є: особа, яка використовує товари, митне оформлення яких було здійснено з умовним звільненням від оподаткування, не за цільовим призначенням та/або всупереч умовам чи цілям такого звільнення згідно з Митним кодексом України, іншими законами України, а також будь-які інші особи, які безпідставно використовують звільнення від оподаткування митом (податкову пільгу).
Згідно з ч. 1 ст. 292 Митного кодексу України, митні платежі не сплачуються у разі, якщо відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України, інших законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України щодо товарів надано звільнення або повне умовне звільнення від сплати митних платежів - у період дії такого звільнення і при дотриманні умов, у зв`язку з якими його надано.
Як вбачається з матеріалів провадження, 08.08.2025 р. Миколаївською митницею отримано лист ІНФОРМАЦІЯ_2 за вх. № 2883/8-2/7.16-1-20 про неотримання військовими частинами Збройних Сил України транспортних засобів, які ввозились на митну територію України громадянином України ОСОБА_1 та декларувалися їм у якості гуманітарної допомоги для військових частин Збройних Сил України.
Під час проведення перевірки, згідно інформації Автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» встановлено, що 27.05.2023 р. о 01.44 год., через пункт пропуску «Шегині – Медика» митного посту «Мостиська» Львівської митниці громадянином України ОСОБА_1 ввезено на митну територію України, як гуманітарну допомогу, транспортний засіб JEEP GRAND CHEROKEE, VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , країна реєстрації – Польща, отримувачем якої є військова частина НОМЕР_3 .
Як зазначено в листі ІНФОРМАЦІЯ_2 від 08.08.2025 р. за вх. № 2883/8-2/7.16-1-20, транспортний засіб JEEP GRAND CHEROKEE, VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , не зареєстрований за жодною військовою частиною Збройних Сил України.
З метою з`ясування обставин ввезення на митну територію України даного транспортного засобу Миколаївською митницею (на теперішній час Південна митниця) направлено запит до Львівської митниці від 12.08.2025 р. №7.16-1/20-02/7/2269 щодо надання копій документів, на підставі яких транспортний засіб ввезено в Україну у якості гуманітарної допомоги.
За повідомленням Львівської митниці вх. № 3255/7/7.16-2-20 від 08.09.2025 р., 27.05.2023 р., при ввезенні на митну територію України транспортного засобу JEEP GRAND CHEROKEE,VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , громадянин України ОСОБА_1 подав Декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою (за формою, встановленою Додатком до Постанови Кабінету міністрів України від 01.03.2022 р. № 174 « Деякі питання пропуску гуманітарної допомоги через митний кордон України в умовах воєнного стану» (зі змінами та доповненнями), у якій, зокрема, у графі «Отримувач/Consignee» вказав «в/ч НОМЕР_3 , код НОМЕР_4 », у графі «Виддопомоги/Typeofassistance» вказав «автомобіль JEEP, VIN1J4GWB849YY115624, 1 шт., 1975 кг».
Також, для цілей митного контролю та оформлення, ОСОБА_1 надано наступні документи: лист-звернення військової частини НОМЕР_3 від 25.05.2023 р. № 1837/225 на даний транспортний засіб, свідоцтво про реєстрацію від 19.04.2000 р. № НОМЕР_5 на вказаний автомобіль, паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_6 , виданий 04.04.2018 р. органом 6126.
Отже, факт ввезення на митну територію України та оформлення у якості гуманітарної допомоги ОСОБА_1 транспортного засобу підтверджується відомостями, що містяться в АСМО «Інспектор», та копією Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 27.05.2023 р., згідно з якою, транспортний засіб JEEP GRAND CHEROKEE, VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , ввозиться для отримувача такої допомоги – військової частини НОМЕР_3 .
25.09.2025 р. Південною митницею, з метою підтвердження чи спростування факту отримання даного транспортного засобу направлено лист до військової частини НОМЕР_3 . 21.11.2025 р. до Південної митниці надійшла відповідь військової частини НОМЕР_3 за вих. № 1837/60/39/1988 від 17.10.2025 р. (вхід. № 42529/8.2/7.16-2-20 від 21.11.2025 р.), згідно з якою командир військової частини НОМЕР_3 підтвердив факт видачі військовою частиною НОМЕР_3 листа-звернення до митного органу від 25.05.2023 р. № 1837/225 на транспортний засіб JEEP GRANDCHEROKEE, VIN НОМЕР_1 , але при цьому повідомив, що вказаний транспортний засіб, до військової частини НОМЕР_3 не доставлявся, військова частина зазначений транспортний засіб в якості гуманітарної допомоги не отримувала, інформація щодо отримання зазначеного транспортного засобу будь-яким військовослужбовцем військової частини НОМЕР_3 відсутня.
Таким чином, ОСОБА_1 27.05.2023 р. здійснив протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів загальною сумою 188 827,94 грн., шляхом використання товару - легковий автомобіль марки «JEEP GRAND» модель «CHEROKEE», VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , щодо якого було надано пільги зі сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, чим вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст. 485 Митного кодексу України.
Так, факт порушення ОСОБА_1 митних правил підтверджується доказами наявними в матеріалах справи, а саме: 
- протоколом про порушення митних правил № 0077/50400/2025 від 03.12.2025 р.;
- листом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 08.08.2025 р. № 2883/8-2/7.16-1-20;
- копією декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 27.03.2023 р., яку подав ОСОБА_1 при ввезенні на митну територію України транспортного засобу JEEP GRAND CHEROKEE, VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , у графі «Отримувач/Consignee» вказав в/ч НОМЕР_3 ;
- відповіддю на запит від т.в.о. командира військової частини НОМЕР_3 № 1837/60/39/1988 від 17.10.2025 р., згідно до якої транспортний засіб JEEP GRAND CHEROKEE, VIN НОМЕР_1 , в якості гуманітарної допомоги військова частина НОМЕР_3 не отримувала, інформація щодо отримання вказаного транспортного засобу будь-яким військовослужбовцем військової частини НОМЕР_3 відсутня.
Вказані докази, на переконання апеляційного суду, є належними, достатніми та допустимими, отримані у передбаченому законом порядку, у своїй сукупності підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для справи.
Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Відповідно до фабули ст. 485 Митного кодексу України порушенням митних правил визнається, заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано-такі пільги.
Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що зміст протоколу та долучені до нього документи не містять достатніх відомостей про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки митницею протиправне діяння ОСОБА_1 , згідно протоколу про порушення митних правил від 03.12.2025 р. № 0077/UA504000/2025, було кваліфіковано за ст. 485 Митного кодексу України. А тому, наведені у сказі доводи щодо неправомірного складання митницею відносно ОСОБА_1 протоколу про порушення митних правил саме за ст. 483 Митного кодексу України не відносяться до предмету доказування у зазначеній справ та не підлягають оцінці судом під час розгляду справи.
Посилання апелянта на те, що протокол про порушення митних правил було складено за відсутності ОСОБА_2 , чим було порушено його право на захист є неспроможними з огляду на наступне. 
Відповідно матеріалам провадження та наданих представником митниці доказів, Південною митницею, до складання протоколу про порушення митних правил, направлялось повідомлення від 25.11.2025 р. № 7.16-2/20-02/10/3357 (рекомендований лист з повідомленням про вручення, поштове відправлення № R067044645103), за місцем проживання ОСОБА_3 , а саме: АДРЕСА_1 ., з проханням з`явитись до Південної митниці 03.12.2025 р., для з`ясування обставин стосовно ввезення, митного оформлення транспортного засобу марки «JEEP GRAND CHEROKEE», VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . На повідомлення Південної митниці ОСОБА_1 не відреагував, до митниці не з`явився, жодних пояснень на адресу митниці не направив та причину своєї не явки не повідомив. Поштове відправлення № R067044645103 було повернуто у зв`язку із закінченням встановлено терміну зберігання. 
Примірник  протоколу про порушення митних правил, відповідно до вимог ст. 494 МК України, було направлено поштовим відправленням з повідомленням про вручення (лист митниці від 03.12.2025 р. № 7.16-2/20- 02/10/3471, поштове відправлення № R067049731644) ОСОБА_1 за тією ж адресою проживання, поштове відправлення № R067049731644 було повернуто до митниці у зв`язку із закінченням встановлено терміну зберігання на поштовому відділенні.
Разом з тим, ч. 9, 10 ст. 494 МК України передбачають право складати протокол про порушення митних правил за, відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за порушення митних правил. 
Відповідно до ч. 9 ст. 494 Митного кодексу України, якщо при складанні протоколу особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не була присутня, до протоколу вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою митного органу, яка склала протокол, та свідками, якщо вони є, після чого один примірник протягом трьох робочих днів надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за повідомленою нею або наявною в митних органах адресою (місце проживання або фактичного перебування).
Відповідно до ч. 10 ст. 494 Митного кодексу України, протокол вважається врученим у тому числі у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею або наявною в митних органах адресою або місце проживання чи фактичного перебування, повідомлене такою особою, є недостовірним.
За такого, апеляційний суду приходить до висновку, що під час складання протоколу про порушення митних правил від 03.12.2025 р. № 0077/UA504000/2025 право на захист ОСОБА_1 порушено не було, оскільки митним органом було вжито всіх необхідних заходів, щодо повідомлення особи, стосовно провадження відносно неї. 
Доводи апеляційної скарги, з приводу того, що митним органом визначення митної вартості автомобіля було проведено з чисельними порушеннями, апеляційний суд визнає необґрунтованими з огляду на наступне. 
Так, відповідно ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відповідно ч. 1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Разом з тим, як вбачається зі змісту декларації, під час ввезення на митну територію України та декларування автомобіля марки «JEEP GRAND СНЕRОКЕЕ», VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_8 , ОСОБА_1 жодних відомостей про ціну, що фактично сплачена або підлягає до сплати за вказаний вище автомобіль, до Львівської митниці не надав, хоча на декларанта, згідно з Митним кодексом України, покладається обов`язок заявляти дані про митну вартість товару, який підлягає декларуванню.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 64 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена відповідно до положень цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.
Відповідно  до службової записки управління контролю та адмініструванню митних платежів Південної митниці від 02.12.2025 р. № 15/15-
01/2716, митна вартість товару - легкового автомобіля марки «JEEP GRAND СНЕRОКЕЕ», VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був ввезений 27.03.2023 р., відповідно до інформації ПІК ЄАІС «Цінова інформація при визначенні митної вартості» на подібні (аналогічні) товари, митне оформлення яких вже здійснено в митний режим «імпорт» (випуск у вільний обіг) становить 1993 доларів США (по курсу НБУ на 27.05.2023 р. становить 72 881 грн). Митна вартість ґрунтується на раніше визначених (визнаних) митними органами митних вартостях, зокрема згідно МД від 29.04.2022 р. № UA204020/2022/214004.
При цьому апелянтом не надано до суду документів або розрахунків митної вартості, які б документально підтверджували ціну (вартість) автомобіля марки «JEEP GRAND СНЕRОКЕЕ», VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_8 , зокрема: рахунок-фактуру, комерційний рахунок, договір купівлі-продажу автомобіля, договір дарування тощо.
Доводи апеляційної скарги, стосовно того, що даний транспортний засіб був у несправному стані, та військова частина НОМЕР_3 відмовилась від отримання не працюючого автомобіля, апеляційний суд визнає неспроможними, оскільки вони не підтверджені жодним доказом - апелянтом не надано суду будь яких відомостей щодо відмови військової частини НОМЕР_3 отримувати даний транспортний засіб, як і не надано належних доказів того, що даний транспортний засіб був у неробочому стані та перебував на ремонті. З урахуванням того, що згідно з матеріалами справи, ОСОБА_1 безпосередньо на автомобілі марки «JEEP GRAND СНЕRОКЕЕ», VIN НОМЕР_1 перетнув митний кордон України, тобто автомобіль був у робочому стані. Долучені до апеляційної скарги копії документів, а саме: акт виконаних робіт від 15.06.2023 р., акт ремонту автомобіля від 30.05.2023 р., товарний чек від 01.06.23 р., рахунок-фактура від 08.04.2025 р., не можуть бути прийняті як докази ремонту автомобіля марки «JEEP GRAND СНЕRОКЕЕ», VIN НОМЕР_1 , оскільки, у документах не зазначено реєстраційний та ідентифікаційні номера вказаного автомобіля, та дані документи не підписані особою, яка надавала послуги з ремонту автомобіля. 
Посилання апелянта на те, що даний автомобіль був переданий іншій військовій частині, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, є неспроможними та такими, що не впливають на кваліфікацію протиправних дій ОСОБА_3 , оскільки відповідно до акту прийому-передачі факт передачі автомобіля марки «JEEP GRAND СНЕRОКЕЕ», VIN НОМЕР_1 , який був ввезений ОСОБА_1 на територію України 27.05.2023 р., від ОСОБА_1 до в/ч НОМЕР_7 , відбувся 27.03.2026 р., тобто після винесення Центральним районним судом м. Миколаєва постанови про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 485 МК України від 12.02.2026 р., а тому така передача не може звільняти ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.
Апеляційний суд наголошує, що, особи, які перевозять товар через митний кордон як гуманітарну допомогу для ЗСУ, повинні передати це майно на потреби конкретним військовим частинам (тощо), про що повинні мати відповідне підтвердження, а недотримання вказаної процедури, призводить в подальшому до того, що інші особи в незаконний спосіб розпоряджаються та користуються вказаним майном, яке призначено для потреб ЗСУ.
Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, апелянтом апеляційному суду не надано.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.
Разом з тим доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування суддею місцевого суду норм матеріального закону, а саме стягнення з ОСОБА_1 судового збору, оскільки інваліди ІІ групи звільненні від його сплати є обґрунтованими й відповідно підлягають задоволенню.
Згідно з ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.
Захисником до апеляційної скарги додано копію пенсійного посвідчення на ім`я ОСОБА_1 , відповідно до якого ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, термін дії довічно, відтак останній звільнений від сплати судового збору із врахуванням вимог п.9 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».
Враховуючи викладене постанову суду необхідно змінити, виключивши з резолютивної частини посилання про стягнення з ОСОБА_1 , на користь держави судового збору в сумі 665,60 грн.

Керуючись ст. ст. 284, 293, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

клопотання захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Головченка О.А., про поновлення строку - задовольнити. 
Поновити захиснику особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокату Головченку О.А., строк на апеляційне оскарження постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 лютого 2026 року. 
Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Головченка О.А., – задовольнити частково.
Постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 лютого 2026 року, відносно  ОСОБА_1  - змінити, виключивши з резолютивної частини посилання про стягнення з ОСОБА_1 , на користь держави судового збору в сумі 665,60 грн. Віднести судовий збір за рахунок держави.
В решті постанову залишити без змін.
Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду    Н.В. Чебанова-Губарєва