Справа № 553/3532/25 
Провадження № 2/553/238/2026 
Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України
29.05.2026	м. Полтава	

29 травня 2025 м. Полтава
Подільський районний суд міста Полтави в складі:
головуючого судді - Москаленко В.В.
за участю представника позивача Буряка Д.М., 
представника відповідача Сидоренко І.О.,
секретаря судового засідання - Сіомашко В.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Подільського районного суду міста Полтави в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю будівельно-монтажне управління «Енергоюжспецстрой» до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю будівельно-монтажне управління «Енергоюжспецстрой» звернулось до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення коштів, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю будівельно-монтажне управління «Енергоюжспецстрой» код ЄДРПОУ 32951760 грошові кошти в сумі 145 000 грн. та судові витрати.
В обґрунтування позову зазначено, що 06.03.2025 Ленінський районний суд м. Полтави розглянув цивільну справу № 553/1042/24 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ БМУ «Енергоюжспецстрой» про стягнення невиплаченої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено. 22 липня 2025 року Полтавський апеляційний суд прийняв постанову про скасування рішення першої інстанції та прийняття нового рішення про часткове задоволення позову, яким стягнуто на користь позивача компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 28 886,29 гри., середній заробіток за час затримки в розмірі 42 000,00 грн., моральну шкоду 5000 гри., а всього 75886,29 грн. Під час розгляду даної справи встановлено, що бухгалтер ОСОБА_1 від позивача в період часу з 01.01.2023 по 31.07.2023 за наказами по підприємству було отримано (перераховано через банківський рахунок) підзвітні кошти на загальну суму 145 000 (сто сорок п`ять тисяч) гривень. Дані кошти відповідач не повернула та звіт про їх використання не надала, через вище зазначений суд відповідач намагалася довести, що отримані кошти від позивача, це була заробітна плата, що було спростовано. Верховний Суд 13 серпня 2025 року відмовив у відкритті касаційного провадження, тому спір щодо заробітної плати ОСОБА_1 вичерпано, але залишився спір, щодо повернення грошових коштів отриманих ОСОБА_1 під звіт, тому саме зараз звернулися до суду, так як тривав процес в попередній справі, щодо визначення статусу отриманих коштів відповідачкою - заробітна плата чи підзвітні кошти.
В зв`язку з тим, що статус грошових коштів в сумі 145 000 гривень отриманих ОСОБА_1 встановлений судами в справі № 553/1042/24 від 22 липня 2025 року, що це не заробітна плата, а підзвітні кошти, тому днем виявлення шкоди має бути встановлений факт судами, які підлягають поверненню (відшкодуванню) ОСОБА_1 , відповідно річний строк звернення підприємства до суду не пропущено.
Крім цього, з 12 березня 2020 року до 30 червня 2023 року на усій території України діяв карантин, встановлений відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COV1D-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами та доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України).
Пунктом 1 Глави XIX «Прикінцеві положення» визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2023, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який було неодноразово продовжено та діє на момент звернення позивача до суду.
Відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
06 серпня 2025 року позивач звернувся з досудовою вимогою про повернення грошових коштів до відповідача. Досудову вимогу ОСОБА_1 повністю проігнорувала.
Відповідно до наказів ТОВ БМУ «ЕНЕРГОЮЖСПЕЦСТРОЙ» «Про видачу коштів під звіт» 
№ 31/1 від 31.01.2023 у зв`язку із виявленою необхідністю придбання канцелярських та господарських товарів для потреб підприємства, наказано видати 28000,00 грн. для придбання необхідних товарів бухгалтеру ОСОБА_1 шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок номер НОМЕР_2 , відкритий в АТ «Райффайзен банк Аваль»., по аналогії по наказах № 28/02 від 28.02.2023 28000,00 грн., № 31/03 від 31.03.2023 - 28000, 00 грн., № 05/05 від 05.05.2023 - 28000, 00 грн., № 31/05 від 31.05.2023 - 28000, 00 грн., № 05/05 від 13.07.2023 - 5000, 00 грн.
За період з 01.01.2023 по 31.12.2023 ТОВ БМУ «ЕНЕРГОЮЖСПЕЦСТРОЙ» на картковий рахунок ОСОБА_1 здійсненні перерахування грошових коштів: 27.01.2023 на суму 3000,00 грн., 27.01.2023 на суму 25000,00 грн., 28.02.2023 на суму 3000,00 грн., 28.02.2023 на суму 25000,00 грн., 31.03.2023 на суму 25000,00 грн., 31.03.2023 на суму 3000,00 грн., 05.05.2023 на суму 25000,00 грн., 05.05.2023 на суму 3000,00 грн., 31.05.2023 на суму 3000,00 грн., 31.05.2023 на суму 25000,00 грн., 13.07.2023 на суму 5000,00 грн. Всі перелічені перерахування здійснені з призначенням платежу «Операції з підзвітними коштами, без ПДВ», що підтверджується платіжними інструкціями (безготівковий переказ в національній валюті) №64 від 27.01.2023, №№65 від 27.01.2023, № 120 від 28.02.2023, № 121 від 28.02.2023, № 173 від 31.03.2023, № 174 від 31.03.2023, № 230 від 05.05.2023, № 234 від 05.05.2023, № 277 від 31.05.2023, № 278 від 31.05.2023, № 360 від 13.07.2023. У всіх вказаних платіжних інструкціях зазначене призначення платежу: «Операції з підзвітними коштами, без ПДВ».
Сума перерахованих підзвітних коштів ОСОБА_1 становить 145 000 грн., тому на вказану суму підприємству завдано фінансових збитків, які добровільно не відшкодовано.
Згідно з наказом по ТОВ Будівельно-монтажне управління «ЕНЕРГОЮЖСПЕЦСТРОЙ» від 01.08.2023 № 01/08, на підставі акту службової перевірки від 15.12.2023 привласнені кошти 
ОСОБА_1 становлять 145 000 гривень.
Ухвалою суду від 16.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження, призначено судове засідання.
10.10.2025 представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Сидоренко І.О. в системі «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву, в якому вона вказує, що відповідач не визнає заявлені до неї вимоги ТОВ БМУ «ЕНЕРГОЮЖСПЕЦСТРОЙ» про стягнення грошових коштів в сумі 145 000 гривень, оскільки вважає їх необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними та допустимими доказами. Позиція відповідача обґрунтовується наступним.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення невиплаченої заробітної плати, апеляційний суд вказав на те, що «зі змісту виписки неможливо достовірно установити, що отримані позивачкою від підприємства відповідача кошти були спрямовані саме на виплату її заробітної плати, а не на інші цілі «операції з підзвітними коштами».
При цьому, всупереч наведеним у позові аргументам позивача про те, що (цитата з позову стор. 2 абз. 8): «статус грошових коштів в сумі 145000 гривень, отриманих ОСОБА_1 встановлений судами в справі № 553/1042/24 від 22 липня 2025 року, що це не заробітна плата, а підзвітні кошти», жодних висновків щодо конкретної правової природи вказаних коштів апеляційний суд не робив, з огляду на що відповідач вважає, що посилатися на дану обставину, як таку, що встановлена судами та не потребує доказуванню, немає підстав.
Як вбачається із наданих відповідачем платіжних інструкцій, перелічених вище, жодна з них не містить вказівки на розпорядчий документ (наказ), на підставі яких здійснені вказані платіжні операції, що спростовує аргументи позивача про те, що вказані платежі були здійснені на підставі наказів, копії яких додані до позову. Так, до позовної заяви позивачем додано ряд наказів «Про видачу коштів під звіт», видані в різні дати та на різні суми, з однаковим змістом, а саме: «у зв`язку із виявленою необхідністю придбання канцелярських та господарських товарів 

для потребу підприємства, наказую: видати 28000,00 грн. для придбання необхідних товарів бухгалтеру ОСОБА_1 шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок номер НОМЕР_2 , відкритий в АТ «Райффайзен банк Аваль». 
З детального аналізу наданих позивачем копій наказів «Про видачу коштів під звіт» вбачається, що їх нумерація не відповідає вимогам до розпорядчих документів, є випадковою і не послідовною в межах року, а номера наказів просто дублюють дату їх створення, що є порушенням порядку ведення діловодства розпорядчих документів. Така реєстрація свідчить про те, що вказані накази могли бути створені в будь-який час, а не виключно перед здійсненням операцій, про які в них вказується.
Як вбачається із наданих позивачем платіжних інструкцій, перший платіж в 2023 році коштів ОСОБА_1 було здійснено 27.01.2023 (платіжна інструкція 64 на суму 25000,00 грн. та в цей же день - 3000,00 грн. згідно платіжної інструкції № 65). Вказані платіжні інструкції, як і інші, не містять посилання на реквізити розпорядчого документу, на підставі якого здійснені платежі. Разом з тим, перший наказ «Про видачу коштів під звіт» датований 31.01.2023, тобто, після здійснення вказаних платежів, що є свідченням того, що підстави стверджувати про те, що у січні 2023 року ОСОБА_1 були виплачені підзвітні кошти «на придбання канцелярських та господарських товарів" відсутні.
В ході розгляду справи № 553/1042/24 відповідачем було надано лише два накази за однаковим порядковим номером - 05/05, видані в різні дати з інтервалом у два місяці - від 05.05.2023 та від 13.07.2023. На підтвердження вказаних обставин надає копію відзиву по справі № 553/1042/24, де в додатках зазначено «накази про видачу коштів під звіт на 2 арк.», копії наказів № 05/05 від 05.05.2023 і № 05/05 від 13.07.2023, які були додані до відзиву, а також звертає увагу суду на зміст постанови Полтавського апеляційного суду від 22.07.2025, де на сторінці 4, абзаци 2, 3 зазначається (цитата): «Відповідно до наказу ТОВ БМУ «Енергоюжспецстрой» №05/05 від 05.05.2023 «Про видачу коштів під звіт», у зв`язку із виявленою необхідністю придбання канцелярських та господарських товарів для потреб підприємства, наказано видати 28 000,00 грн. для придбання необхідних товарів бухгалтеру ОСОБА_1 шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок номер НОМЕР_2 , відкритий у АТ «Райффайзен банк Аваль»./а.с.46 т./.
Згідно з копією наказу ТОВ БМУ «Енергоюжспецстрой» №05/05 від 13.07.2023 «Про видачу коштів під звіт», у зв`язку із виявленою необхідністю придбання канцелярських та господарських товарів для потреб підприємства, наказано видати 5 000,00 грн. для придбання необхідних товарів бухгалтеру ОСОБА_1 шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок номер НОМЕР_2 , відкритий у АТ «Райффайзен банк Аваль»./а.с.47 т.1/.»
В ході розгляду справи № 553/1042/24 представником ОСОБА_1 наголошувалося на тому, що ТОВ БМУ «ЕНЕРГОЮЖСПЕЦСТРОЙ» не було надано всіх наказів на підтвердження правової природи коштів, які перераховувалися ОСОБА_1 .
Наразі, підприємством враховані вищезазначені доводи ОСОБА_1 , і до позовної заяви додано накази і за інші дати, однак, при співставленні копій наказів №05/05 від 05.05.2023 р. та № 05/05 від 13.07.2023, які надавалися по справі № 553/1042/24 з тими, що додаються позивачем по даній справі, можна легко помітити відмінності у їх оформленні в частині проставлення обов`язкових реквізитів наказів, а саме: проставлення печатки підприємства (в «попередньо» наданому наказі вона розташована вище, захвачує текст наказу), а також підпис директора на обох наказах очевидно відрізняється. Аналогічно і на наказах, що датовані 13.07.2023 підпис директора різний, печатки проставлені по-різному (на «попередньому» наказі - рівно, на «нинішньому» - під нахилом).
Оскільки до матеріалів судових справ товариством надаються копії наказів, які в обох випадках завірені директором, то очевидно, що вони мають бути ідентичними та відповідати оригіналу документу, який мав існувати на підприємстві на дату його створення та виконання, і його зовнішній вигляд не мав змінюватися з часом.
Вказане свідчить про те, що надані позивачем розпорядчі документи можуть створюватися ТОВ БМУ «ЕНЕРГОЮЖСПЕЦСТРОЙ» в будь-який час, і що на момент виплати ОСОБА_1 в 2023 році коштів цих наказів не існувало, як і не існувало наказів від 31.01.2023, 28.02.2023, 31.03.2023, 31.05.2023 на час розгляду судами справи № 553/1042/24.
Пунктом 11 глави 10. Особливості підготовки та оформлення розпорядчих документів розділу ІІ Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 № 1000/5, встановлено, що з розпорядчим документом з кадрових питань (особового складу) обов`язково ознайомлюють 

згаданих у ньому осіб, які на першому примірнику документа чи на спеціальному бланку проставляють свої підписи із зазначенням дати ознайомлення.
Як вбачається із наданих відповідачем копій наказів, жоден із них не містить підпису 
ОСОБА_1 про ознайомлення з наказами, будь-які інші відомості про її ознайомлення з вказаними наказами відсутні, що свідчить про те, що жодних правових наслідків для відповідачки, надані позивачем копії наказів не створюють.
Надані позивачем копії наказів «Про видачу коштів під звіт» містять лише вказівку на наказ «видати для придбання необхідних товарів бухгалтеру ОСОБА_1 шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок номер НОМЕР_2 , відкритий в АТ «Райффайзен банк Аваль». Проте, вказане формулювання є дуже абстрактним і з нього взагалі не вбачається, які саме «товари» мали закупати відповідачка, відсутній їх перелік та кошторис на вказані в наказах суми. Окрім того, надані накази не містять також:підстави видачі наказів, зобов`язання ОСОБА_1 відзвітувати про витрачені кошти у певний строк; осіб, на яких покладається контроль за виконанням наказів; обґрунтування покладення даних обов`язків саме на ОСОБА_1 . З приводу даної умови варто зазначити про те, що статтею 29 КЗпП України обумовлено, що до початку роботи роботодавець зобов`язаний в узгоджений із працівником спосіб поінформувати працівника, зокрема, про місце роботи (інформація про роботодавця, у тому числі його місцезнаходження), трудову функцію, яку зобов`язаний виконувати працівник (посада та перелік посадових обов`язків), визначене робоче місце, забезпечення необхідними для роботи засобами; права та обов`язки, умови праці.
Позивачем не надано до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що закупівля товарів входила до посадових обов`язків ОСОБА_1 і що вона була ознайомлена з такими обов`язками, або ж надавала свою згоду на покладення на неї обов`язків, які не були обумовлені умовами трудового договору та що їй видавалися доручення на отримання товарно-матеріальних цінностей.
Враховуючи викладене та виходячи із змісту наказів, пов`язати перерахування коштів на рахунок відповідачки із господарською діяльністю товариства не можливо, а тим паче, відсутні підстави стверджувати, що вона, будучи взагалі не обізнаною про необхідність придбавати якісь товари та/або прозвітуватися за перераховані кошти, завдала підприємству фінансових збитків.
Аргументи позивача про перерахування ОСОБА_1 «підзвітних коштів» в період з січня по липень 2023 року, які не були нею повернуті та за які не було подано звітів, суперечать вимогам законодавства, порядку ведення бухгалтерського обліку та свідчать про введення суду в оману в частині фактичних обставин справи, оскільки, якщо припустити, що у січні 2023 року відповідачка, отримавши кошти, які мала б витратити на потреби товариства, цього не зробила, то виникають логічні запитання: 1. Чому роботодавець у лютому не спитав у неї звіту про витрачені кошти або ж не зажадав повернення коштів? 2. Чому і надалі товариство самостійно і абсолютно добровільно щомісячно перераховувало їй кошти на аналогічні цілі, не отримуючи при цьому товарів та/або звітів?
При цьому, звертає увагу суду на ту обставину, що жодних вимог про повернення перерахованих відповідачці коштів та/або подання звітів про їх використання як впродовж часу її роботи на ТОВ БМУ «ЕНЕРГОЮЖСПЕЦСТРОЙ», так і на день її звільнення 19.12.2023 позивач не заявляв, докази протилежного відсутні.
Проте, у позовній заяві представник позивача вказує на те, що згідно з наказом по ТОВ БМУ «ЕНЕРГОЮЖСПЕЦСТРОЙ» від 01.08.2023 № 01/08, на підставі акту службової перевірки від 15.12.2023, привласнені кошти ОСОБА_1 становлять 145000 гривень.
Однак, при цьому, жодних наказів про стягнення з неї вказаної суми позивачем не видавалося (копії таких наказів ТОВ БМУ «ЕНЕРГОЮЖСПЕЦСТРОЙ» не надано).
Більше того, 18 грудня 2023 року директором ТОВ БМУ «ЕНЕРГОЮЖСПЕЦСТРОЙ» було видано наказ № 18/12-01 від 18.12.2023 року про стягнення компенсації фінансових збитків з ОСОБА_1 в розмірі 23 253,46 грн. в рахунок невиплаченої заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку 
Вказаному наказу було надано правову оцінку Полтавським апеляційним судом, який у постанові від 22.07.2025 вказав наступне (цитата з постанови стор. 9 абз. 6): «Проте поза увагою районного суду залишився той факт, що незалежно від чинності наказу від 18.12.2023 №18/12-01, за відсутності укладеного договору про повну матеріальну відповідальність або віднесення посади позивачки до переліку посад, на які може бути покладена така відповідальність, безпідставним є дії роботодавця щодо компенсації фінансових збитків підприємства за рахунок невиплаченої заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку у розмірі 23 253,46 грн.»
Позивачем не надано доказів того, що до посадових обов`язків відповідачки входило придбання товарно-матеріальних цінностей на потреби товариства, та як наслідок, умисне спричинення нею майнової шкоди товариству.
За сукупності наведених умов, кошти, які перераховувалися ОСОБА_1 , можна розглядати як додаткове благо або безповоротну фінансову допомогу, які вона отримувала від товариства. Викладене в своїй сукупності свідчить про безпідставність та недоведеність заявлених до ОСОБА_1 позовних вимог про стягнення з неї грошових коштів у сумі 145000 грн.
Просить відмовити в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю будівельно-монтажне управління «ЕНЕРГОЮЖСПЕЦСТРОЙ» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в повному обсязі.
16.10.2025 представником позивача ТОВ БМУ «ЕНЕРГОЮЖСПЕЦСТРОЙ» - адвокатом Буряком Д.М. подано відповідь на відзив, в якому він зазначає, що представник відповідача на формальних підставах намагається донести до відома суду, що ніяких фактів судом у справі 
№ 553/1042/24 не встановлено, що спростовується самими рішеннями, а також доказами доданими до позову, що відповідач з 01.01.2023 по 31.07.2023 отримала від позивача через банківський перерахунок 145 000 гривень. Добровільно дані кошти відмовилася повертати, тому позивач вважає це саме фінансовими збитками. Банківські відомості чітко підтверджують призначення платежу - платник позивач отримувач відповідач - призначення платежу: операції з підзвітними коштами. Щоб не повертати дані кошти, відповідач намагалася їх легалізувати через суд, що це нібито її заробітна плата, але суди цьому не повірили, тому прийняли відповідне рішення в справі № 553/1042/24. Офіційно позивач отримувала заробітну плату відповідно до штатного розпису, то підтверджується бухгалтерськими та податковими документами, що мало місце предметом розгляду в справі 
№ 553/1042/24. Припущення представника відповідача, щодо іншої нумерації наказів, жодним чином не спростовує фактів перерахунку коштів, які до цього часу відповідач не повернула. 
Щодо відсутності згоди чи доручення на відповідача, зазначив наступне, що юридична та фактична адреса позивача це м. Харків, під час повномасштабного вторгнення рф, то частина працівників відправлено до м. Полтави, де на той час ОСОБА_1 була визначена, як старша та відповідала за роботу підприємства на території м. Полтави, після того як в липні 2023 року керівництво виявили зникнення, як ОСОБА_1 разом із документами та грошовими коштами, тому було проведено службове розслідування та звернення до органів поліції, щодо даного фактів, відповідно відкрито кримінальне провадження за № 12023175420000472 від 03.08.2023 .
Позиція відповідача, що ніхто не просив звітів, спростовуються тим, що позивач не міг знайти свого працівника, який зник та не виходив на зв`язок, а потім виявлено, що і документи підприємства були викрадені, тому крім службового розслідування було і звернення до поліції, тобто поведінка відповідача призвела до поліції та кримінального провадження. Щодо відсутності договору про повну матеріальну відповідальність, то дане не є обов`язковим, працівник може завдати збитки і без наявності договору, тому посилання на правову позицію Верховного Суду Позивачем не спростовується відповідачем.
Вказав, що позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу у сумі 15 000,00 грн.
Відповідачем не надано належних та допустимих доказів про спростування факту отримання підзвітних грошових коштів від позивача, тому підстав для відмови від позову відсутні.
Просив стягнути з позивача на користь відповідача понесені витрати на оплату судового збору та правничої допомоги.
20.10.2025 представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Сидоренко І.О. подано заперечення на відповідь на відзив, в якому вона вказує про те, що у відповіді на відзив представник позивача наводить аргументи, які не спростовують твердження відповідача, викладені у відзиві, та не доводять обґрунтованість заявлених до ОСОБА_1 . 
Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження вказаних обставин, зокрема, щодо того, що ОСОБА_1 була визначена як старша та відповідала за роботу підприємства на території 
м. Полтави, як і доказів покладених на неї обов`язків з чітко визначеним їх переліком. Вказане свідчить про те, що саме позивач намагається виправдати своє безпідставне звернення до суду з даним позовом, наводячи при цьому аргументи, які не містять під собою ані жодного правового підґрунтя, ані належних доказів наведених аргументів.
Твердження про зникнення ОСОБА_1 станом на момент, яким датований наказ № 01/08 від 01.08.2023 «Про проведення службової перевірки» - 01 серпня 2023 року є абсолютно безпідставними, оскільки, відповідно до Відомостей про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам за 1 місяць 3 кварталу 2023 року, копія яких була надана ТОВ БМУ «ЕНЕРГОЮЖСПЕЦСТРОЙ» в ході розгляду справи № 553/1042/24 (додається), в липні 2023 року ОСОБА_1 відпрацювала повний місяць, тому підстави стверджувати про 

її зникнення відсутні, як і відсутні докази того, що починаючи з 01 серпня 2023 року роботодавець її розшукував у зв`язку із її зникненням (направляв їй відповідні повідомлення будь-якими доступними способами комунікації: на електронну пошту, засобами мобільних месенджерів, на домашню адресу засобами поштового зв`язку). Відтак, підстави прийняття вказаного наказу ОСОБА_1 не відомі та не зрозуміли.
Про існування наказу № 01/08 від 01.08.2023 «Про проведення службової перевірки», копія якого додана до позову, ОСОБА_1 довідалася лише зі змісту відзиву на позовну заяву в рамках розгляду справи № 553/1042/24. За час роботи, до моменту її звільнення з роботи 19.12.2023, їй взагалі не було відомо про існування як самого наказу, так і того, що проводилася відносно неї службова перевірка. Жодних пояснень в неї не відбиралося і обставини перевірки до її відома не доводилися. Вказані обставини підтверджуються відсутністю відміток про ознайомлення ОСОБА_1 із змістом наказу № 01/08 від 01.08.2023 «Про проведення службової перевірки», або належним чином оформленого акту про її відмову від ознайомлення із вказаним наказом, що, в свою чергу, свідчить про те, що даний наказ не відповідає вимогам пункту 11 глави 10. Особливості підготовки та оформлення розпорядчих документів розділу ІІ Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 № 1000/5, відтак, є неналежним доказом.
Зміст Акту службової перевірки від 15.12.2023, не містить вказівки на конкретні, допущені відповідачкою порушення, зокрема, про ті, що вказує представник відповідача у відповіді на відзив. Зміст акту є абстрактним та суперечливим. Акт взагалі не містить переліку документів, відсутність яких, нібито, була встановлена комісією. Більше того, відсутні будь-які відомості та належні і допустимі докази того, що ОСОБА_1 несла відповідальність за збереження якихось документів і яких саме. Звернення до правоохоронних органів та відкриття кримінального провадження 03.08.2023 року (задовго до складання акту від 15.12.2023) також не доводить вини ОСОБА_1 та фактів, про які вказує представник позивача, без відповідного вироку суду.
Номера наказів, наведені в таблиці акту, не відповідають номерам наказів, що додані до позову. Комісія вирішила, що ОСОБА_1 було привласнено 145000,00 грн., оскільки вказані кошти не були нею повернуті та не було подано звіту. Однак, ані комісією в ході перевірки, ані позивачем, не доведено перерахування відповідачці грошових коштів, за використання яких вона повинна була відзвітуватися. Як неодноразово наголошувалося, надані позивачем копії наказів не передбачають обов`язку ОСОБА_1 подавати звіти про використання коштів та не містять її підписів про ознайомлення з цими наказами.
Акт службової перевірки від 15.12.2023 не містить підпису ОСОБА_1 про її ознайомлення зі змістом акту та результатами проведеної перевірки, як і інші, надані позивачем до позовної заяви накази.
18 грудня 2023 року директором ТОВ БМУ «ЕНЕРГОЮЖСПЕЦСТРОЙ» було видано наказ 
№ 18/12-01 від 18.12.2023 про стягнення компенсації фінансових збитків з ОСОБА_1 в розмірі 23 253,46 грн. в рахунок невиплаченої заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку (копія наказу додана до відзиву). Вказаному наказу було надано правову оцінку Полтавським апеляційним судом, який у постанові від 22.07.2025 вказав наступне (цитата з постанови стор. 9 абз. 6): «Проте поза увагою районного суду залишився той факт, що незалежно від чинності наказу від 18.12.2023 №18/12-01, за відсутності укладеного договору про повну матеріальну відповідальність або віднесення посади позивачки до переліку посад, на які може бути покладена така відповідальність, безпідставним є дії роботодавця щодо компенсації фінансових збитків підприємства за рахунок невиплаченої заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку у розмірі 23 253,46 грн.» При цьому, жодних наказів про стягнення з ОСОБА_1 інших сум, зокрема, 145000,00 грн. позивачем не видавалося.
Аргументи ж про те, що товариство не запитувало у ОСОБА_1 звітів про використання нею підзвітних коштів, оскільки «Позивач не міг знайти свого працівника, який зник та не виходив на зв`язок» є абсурдними, оскільки як зазначалося у відзиві, відповідно до п. 19 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 № 148, видача підзвітній особі готівки під звіт проводиться за умови звітування нею у встановленому порядку за раніше отримані під звіт суми.
Відтак, твердження позивача про перерахування ОСОБА_1 «підзвітних коштів» в період з січня по липень 2023 року, які не були нею повернуті та за які не було подано звітів, суперечать вимогам законодавства, порядку ведення бухгалтерського обліку та свідчать про 

введення суду в оману в частині фактичних обставин справи, оскільки, якщо припустити, що у січні 2023 року, відповідачка, отримавши кошти, які мала б витратити на потреби товариства, цього не зробила, то виникає логічне запитання, чому і надалі товариство самостійно і абсолютно добровільно щомісячно перераховувало їй кошти на аналогічні цілі, не отримуючи при цьому товарів та/або звітів.
При цьому, звертаю увагу суду на ту обставину, що жодних вимог про повернення перерахованих відповідачці коштів та/або подання звітів про їх використання як впродовж часу її роботи на ТОВ БМУ «ЕНЕРГОЮЖСПЕЦСТРОЙ», так і на день її звільнення 19.12.2023 позивач не заявляв, докази протилежного відсутні, як і відсутні докази здійснення «спроб» комунікації ТОВ БМУ «ЕНЕРГОЮЖСПЕЦСТРОЙ» з ОСОБА_1 щодо спірного питання. У товариства були в розпорядженні відомості про місце проживання ОСОБА_1 та її номер телефону, але жодних доказів того, що їй надсилалися якісь вимоги чи повідомлення будь-яким можливим та доступним способом в епоху цифрових технологій, надані позивачем матеріали не містять, що свідчить про безпідставність та необґрунтованість заявлених до неї позовних вимог.
Доводи і аргументи, викладені у відповіді на відзив, не підтверджують заявлені позовні вимоги та не спростовують аргументів, викладених у відзиві на позовну заяву, а тому у задоволенні позовних вимог ТОВ БМУ «ЕНЕРГОЮЖСПЕЦСТРОЙ» до ОСОБА_1 слід відмовити в повному обсязі.
Ухвалою суду від 06.02.2026 у задоволенні клопотання представника відповідача 
ОСОБА_1 - адвоката Сидоренко І.О. про витребування доказів відмовлено.
Представник позивача - адвокат Буряк Д.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові та відповіді на відзив. В судове засідання призначене на 25.05.2026 не з`явився, але надав заяву про розгляду справи без участі сторін.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася доручила представляти свої інтереси адвокату Сидоренко І.О.
Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Сидоренко І.О. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала з підстав викладених у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив. В судове засідання призначене на 25.05.2026 не з`явилася, але звернулася до суду із заявою про проведення розгляду справи без участі ОСОБА_1 та її представника.
Суд, заслухавши представників сторін , дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що у зв`язку із виявленою необхідністю придбання канцелярських та господарських товарів для потреб підприємства, бухгалтеру ОСОБА_1 було видано відповідно до наказів ТОВ БМУ «ЕНЕРГОЮЖСПЕЦСТРОЙ» «Про видачу коштів під звіт» № 31/1 від 31.01.2023 - 28000,00 грн, № 28/02 від 28.02.2023 - 28000,00 грн., № 31/03 від 31.03.2023 - 28000, 00 грн., № 05/05 від 05.05.2023 - 28000, 00 грн., № 31/05 від 31.05.2023 - 28000, 00 грн., № 05/05 від 13.07.2023 - 5000, 00 грн. (а.с. 20 - 25).
ТОВ БМУ «ЕНЕРГОЮЖСПЕЦСТРОЙ» на картковий рахунок ОСОБА_1 здійсненні перерахування грошових коштів: 27.01.2023 на суму 25000,00 грн. згідно платіжної інструкції (безготівковий переказ в національній валюті) № 64 від 27.01.2023, 27.01.2023 на суму 3000,00 грн. згідно платіжної інструкції (безготівковий переказ в національній валюті) № 65 від 27.01.2023, 28.02.2023 на суму 25000,00 грн. згідно платіжної інструкції (безготівковий переказ в національній валюті) № 120 від 28.02.2023, 28.02.2023 на суму 3000,00 грн. згідно платіжної інструкції (безготівковий переказ в національній валюті) № 121 від 28.02.2023, 31.03.2023 на суму 25000,00 грн. згідно платіжної інструкції (безготівковий переказ в національній валюті) № 173 від 31.03.2023, 31.03.2023 на суму 3000,00 грн. згідно платіжної інструкції (безготівковий переказ в національній валюті) № 174 від 31.03.2023, 05.05.2023 на суму 25000,00 грн. згідно платіжної інструкції (безготівковий переказ в національній валюті) № 230 від 05.05.2023, 05.05.2023 на суму 3000,00 грн. згідно платіжної інструкції (безготівковий переказ в національній валюті) № 234 від 05.05.2023, 31.05.2023 на суму 25000,00 грн. згідно платіжної інструкції (безготівковий переказ в національній валюті) № 277 від 31.05.2023, 31.05.2023 на суму 3000,00 грн. згідно платіжної інструкції (безготівковий переказ в національній валюті) № 278 від 31.05.2023, 13.07.2023 на суму 5000,00 грн. згідно платіжної інструкції (безготівковий переказ в національній валюті) № 360 від 13.07.2023. У кожній платіжній інструкції у графі призначення платежу вказано: операції з підзвітними коштами, без НДС (а.с. 26-31).
Наказом ТОВ БМУ «Енергоюжспецстрой» №01/08 від 01.08.2023 «Про проведення службової перевірки», у зв`язку зі встановленою відсутністю первинних документів ТОВ БМУ «Енергоюжспецстрой», за збереження яких була відповідальною бухгалтер ОСОБА_1 , наказано провести внутрішню службову перевірку діяльності ОСОБА_1 н посаді 

бухгалтера ТОВ БМУ «Енергоюжспецстрой» за період з 05.07.2021 по 31.07.2023. Для проведення перевірки створена комісія та для забезпечення достовірності результаті (а.с. 17).
Відповідно до Акту службової перевірки, складеного 15.12.2023 комісією у складі бухгалтера ОСОБА_2 та інженера з охорони праці ОСОБА_3 , встановлена відсутність первинних документів, перелік яких наданий в цьому акті. За його результатами ТОВ БМУ «Енергоюжспецстрой» подано заяву до Полтавського районного управління поліції ГУНП України в Полтавській області, згідно якої розпочате досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12023175420000472 від 03.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України.
З 24.07.2023 ОСОБА_1 не з`являлась на робочому місті, про що складено доповідну записку 27.07.2023. Протягом періоду з 01.01.2023 по 31.07.2023 ОСОБА_1 на рахунок НОМЕР_2 перераховано підзвітні кошти в сумі 145 000,00 грн., за використання яких не подано звіту та які не були повернені. Таким чином, ці кошти вважаються незаконно привласненими ОСОБА_1 .
Після початку проведення службової перевірки ОСОБА_1 відкрито лікарняні листи з 23.08.2023 по 28.08.2023, з 29.08.2023 по 04.09.2023, з 05.09.2023 по 05.09.2023, з 06.09.2023 по 15.09.2023.
З огляду на те, що наказом №01/08 від 01.08.2023 ОСОБА_1 відсторонено від виконання посадових обов`язків без збереження заробітної плати, відстороненій особі допомога по тимчасовій непрацездатності на підставі виданого листка непрацездатності не надається за дня тимчасової непрацездатності, що збігаються з днями відсторонення від виконання обов`язків.
Відповідно до перелічених фактів, комісією підтверджене недобросовісне виконання посадових обов`язків бухгалтера ОСОБА_1 , спричинення ТОВ БМУ «Енергоюжспецстрой» матеріальних збитків шляхом привласнення підзвітних коштів. За результатами перевірки комісія рекомендує звільнити ОСОБА_1 у зв`язку з спричиненням ТОВ БМУ «Енергоюжспецстрой» матеріальної шкоди та недобросовісне виконання посадових обов`язків. Для відшкодування привласнених підзвітних коштів рекомендовано використати суму невиплаченої заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку в розмірі 28 827,33 (23 206,00 грн. після вирахування податків і зборів) (а.с. 18 - 19).
Наказом директора ТОВ БМУ «Енергоюжспецстрой» № 01/01 від 01.01.2024 «Про проведення інвентаризації розрахунків з підзвітними особами» відповідно до Положення про інвентаризацію активів і зобов`язань, затвердженого наказом Мінфіну України № 879 від 02.09.2014, з метою перевірки стану розрахунків з підзвітною особою ОСОБА_1 наказано провести інвентаризацію розрахунків з підзвітною особою ОСОБА_1 за період з 01.01.2023 до 31 грудня 2023. Створено інвентаризаційну комісію (а.с. 15).
З акту інвентаризації розрахунків з підзвітною особою ОСОБА_1 станом на період з 01.01.2023 по 31.12.2023 члени інвентаризаційної комісії провели інвентаризацію розрахунків з підзвітною особою ОСОБА_1 підприємства ТОВ БМУ «Енергоюжспецстрой». Висновком комісії заборгованість підзвітної особи ОСОБА_1 в розмірі 145000,00 грн. підтверджена. Пропонується вжити заходів щодо її стягнення у встановленому порядку (а.с. 16).
Наказом директора ТОВ БМУ «Енергоюжспецстрой» № 19-з від 15.12.2023 звільнено ОСОБА_1 з посади бухгалтера 19 грудня 2023, згідно ст. 41 КЗпП (а.с. 62).
Крім того, наказом директора ТОВ БМУ «Енергоюжспецстрой» № 18/12-01 від 18.12.2023 стягнуто компенсацію фінансових збитків з ОСОБА_1 в розмірі 23253,46 грн. в рахунок не виплаченої заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку (а.с. 63).
Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 03.08.2023 року Полтавським районним управлінням поліції ГУНП в Полтавській області відкрите кримінальне провадження 
№ 12023175420000472 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, за заявою ОСОБА_4 про те, що 02.08.2023 до Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшла заява від директора ТОВ БМУ «Енергоюжспецстрой» Василенко В.С. про те, що 24.07.2023 у офісному приміщенні за адресою: м. Полтава, вул. Ветеринарна, 22 за результатами проведення комісійної перевірки та встановлення наявності або відсутності первинних документів, комісією ТОВ БМУ «Енергоюжспецстрой» було встановлено відсутність документів товариства, які перебували у бухгалтера ОСОБА_5 (а.с. 79).
Постановою Полтавського апеляційного суду від 22.07.2025 в справі № 553/1042/24, за позовом ОСОБА_1 до ТОВ БМУ «ЕНЕРГОЮЖСПЕЦСТРОЙ» про стягнення невиплаченої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди, апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково. Рішення Ленінського районного суду 

м. Полтави від 06 березня 2025 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю будівельно-монтажне управління «Енергоюжспецстрой» про стягнення невиплаченої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю будівельно-монтажне управління «Енергоюжспецстрой» (ЄДРПОУ 32951760) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 28 886,29 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 42 000,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн., а всього 75 886,29 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю будівельно-монтажне управління «Енергоюжспецстрой» (ЄДРПОУ 32951760) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1 373,31 грн. (а.с. 9 - 14).
Вищевказаною постановою встановлено, що на підставі наказу Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельно-монтажне управління «Енергоюжспецстрой» від 05.07.2021 №6-п, ОСОБА_1 прийнята на роботу на посаду бухгалтера з 06.07.2021 з окладом згідно штатного розкладу ,/а.с.43 т.1/
Згідно із витягом з трудової книжки НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_1 , під №7 наявний запис від 06.07.2021 «ТОВ БМУ «Енергоюжспецстрой» прийнята на посаду бухгалтера; указаний запис не містить підпису уповноваженої особи та печати підприємства./а.с.6-7 т.1/.
Відповідно до наказу ТОВ БМУ «Енергоюжспецстрой» №05/05 від 05.05.2023 «Про видачу коштів під звіт», у зв`язку із виявленою необхідністю придбання канцелярських т; господарських товарів для потреб підприємства, наказано видати 28 000,00 грн. для придбання необхідних товарів бухгалтеру ОСОБА_1 шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок номер НОМЕР_2 , відкритий у АЗ «Райффайзен банк Аваль»./а.с.46 т./.
Згідно з копією наказу ТОВ БМУ «Енергоюжспецстрой» №05/05 від 13.07.2023 «Про видачу коштів під звіт», у зв`язку із виявленою необхідністю придбання канцелярських т; господарських товарів для потреб підприємства, наказано видати 5 000,00 грн. для придбання необхідних товарів бухгалтеру ОСОБА_1 шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок номер НОМЕР_2 , відкритий у АТ «Райффайзен банк Аваль»./а.с.47 т.1/.
Із виписки АТ «Райффайзен Банк» про рух коштів по рахунку ОСОБА_1 за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 убачається, що ТОВ БМУ «Енергоюжспецстрой» на картковий рахунок ОСОБА_1 здійсненні перерахування грошових коштів: призначенням платежу «Операції з підзвітними коштами, без ПДВ»: 27.01.2023 - 3 000,00 грн., 27.01.2023 - 25 000,00 грн., 28.02.2023 - 3 000,00 грн., 28.02.2023 - 25 000,00 грн., 31.03.2023 - 25 000,00 грн., 31.03.2023 - 3 000,00 грн., 05.05.2023 - 25 000,00 грн. 05.05.2023-3 000,00 грн., 31.05.2023 - 3 000,00 грн., 31.05.2023 -25 000,00 грн., 13.07.2023 - 5 000,00 грн./а.с.9-11 т.1/
Указані перерахування коштів ТОВ БМУ «Енергоюжспецстрой» на картковий рахунок ОСОБА_1 також підтверджуються копіями платіжних інструкцій (безготівковий переказ в національній валюті) №64 від 27.01.2023, №65 від 27.01.2023, №120 від 28.02.2023, №121 від 28.02.2023, №173 від 31.03.2023, №174 від 31.03.2023, №230 від 05.05.2023, №234 від 05.05.2023, №277 від 31.05.2023, №278 від 31.05.2023, №360 від 13.07.2023./а.с.54-64 т.1/.
Натомість, посилання позивачки у доводах апеляційної скарги на виписку АТ «Райффайзен Банк» про рух коштів по рахунку за період з 01.01.2023 по 31.12.2023, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, що зі змісту такої виписки неможливо достовірно установити, що отримані позивачкою від підприємства відповідача кошти були спрямовані саме на виплату її заробітної плати, а не на інші цілі «операції з підзвітними коштами», що вбачається з зазначених у виписці призначень платежів.
Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини.
Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому 

випадку, коли він вважає, що вони встановлені невірно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень.
Отже, з огляду на викладене та відповідно до положення статті 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Полтавського апеляційного суду від 22.07.2025 в справі № 553/1042/24.
07.08.2025 позивачем надіслано на адресу відповідача досудову вимогу про повернення підзвітних коштів на загальну суму 145 000 грн. (а.с. 8)
За змістом положень ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Статтею 1215 ЦК України визначено випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку відповідача.
Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у ст.1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності лише фактів розрахункової помилки з боку особи, що проводила виплату, а також недобросовісності з боку набувача коштів. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02.07.2014 №6-91цс14.
Як роз`яснив Верховний Суд у постанові від 05.12.2018 у справі №367/6344/16-ц предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які вникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна та які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Зобов`язання щодо безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених у ст.11 ЦК України.
Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань щодо набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення та його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Судом встановлено, що правова підстава щодо отримання коштів між сторонами не виникала, а тому оспорювана сума вважається отриманою відповідачем безпідставно у розумінні ст.1212 ЦК України та є такою, що підлягає поверненню.
Суд критично ставиться до тверджень представника відповідача про те, що кошти, які перераховувалися ОСОБА_1 , можна розглядати як додаткове благо або безповоротну фінансову допомогу, які вона отримувала від товариства, оскільки в платіжних інструкціях вказано «операції з підзвітними коштами». 
Згідно вимог ст.2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності, які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність, а також на операції з виконання державного та місцевих бюджетів і складання фінансової звітності про виконання бюджетів з урахуванням бюджетного законодавства.
Кошти з рахунку ТОВ БМУ «Енергоюжспецстрой» отримані ОСОБА_1 вважаються виданими їй під звіт з обов`язковим наданням ТОВ БМУ «Енергоюжспецстрой» детального письмового звіту про витрачені кошти, а також товарні чеки, накладні, тощо.

Використання підзвітних коштів має бути підтверджене відповідними звітними документами, у тому числі документами за операціями з платіжними картками. Такими документами слід вважати чек РРО, товарний чек, який дає змогу ідентифікувати продавця товару (надавача послуг).
Частинами 1,2,3 ст.8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством, або власник відповідно до законодавства та установчих документів.
Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
При цьому судом, під час розгляду справи були створені всі необхідні умови для забезпечення здійснення позивачем та відповідачем наданих законом прав для всебічного та повного дослідження обставин справи.
Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, які встановлені ст.12,13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог або заперечень, саме сторона визначає коло доказів, які вона надає суду.
Аналізуючи наявні в матеріалах цивільної справи докази, суд зазначає, що судовим розглядом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 у період з 27.01.2023 по 13.07.2023 здійснюючи повноваження бухгалтера ТОВ БМУ «Енергоюжспецстрой», безпідставно набула грошові кошти ТОВ БМУ «Енергоюжспецстрой» в сумі 145000,00 грн. та в порушення вимог закріплених у статті 1212 ЦК України відповідач не повернула безпідставно набуті грошові кошти.
Відповідачем ОСОБА_1 не спростовано та не надано належних і допустимих доказів проведення розрахунків в інтересах ТОВ БМУ «Енергоюжспецстрой» з документальним підтвердженням наданням фінансових звітів про витрачені кошти товариства.
Отже з викладеного вбачається, що відповідачем ОСОБА_1 кошти ТОВ БМУ «Енергоюжспецстрой» були витрачені на цілі не пов`язані з господарською діяльністю товариства, у зв`язку з чим безпідставно набуті кошти повинні бути повернуті відповідачем.
Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України , судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Зважаючи на вищевказані положення закону, а також на те, що позов задоволено повністю, сума судового збору яка підлягає стягненню з відповідача складає 3028,00 грн. за подання позову.
Щодо вимог позивача про стягнення витрат на правничу допомогу суд зазначає таке.
Згідно з, п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу).
Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (само представництво) та (або) через представника. Представником у 
суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).
За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.
За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.
Пунктом 9 частини першої статті 1 України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є:
1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;
4) надання правничої допомоги свідку у кримінальному провадженні;
5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;
6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;
7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;
8) надання правничої допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань;
9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.
Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат.
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за 

представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 8 ст. 142 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Вирішуючи питання про розподіл у цій справі витрат на правничу допомогу, суд враховує, наявні в матеріалах справи докази надані на підтвердження понесених сторонами витрат.
У постанові Верховного Суду від 12.02.2020 в справі №648/1102/19 вказано, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.
Суд зауважує, що види робіт або послуг адвоката, витрат, про відшкодування яких у справі заявлено вимогу, мають відповідати умовам договору про надання правової допомоги, положенням Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» і процесуального закону.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Аналізуючи надані представником позивача докази на підтвердження розміру понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке.
На цей час укладений між адвокатським бюро «Буряк і партнери» в особі керуючого 
Буряка Д.М. та ТОВ БМУ «Енергоюжспецстрой» Договір про надання юридичних послуг від 18.08.2025 є виконаним, оскільки адвокат Буряк Д.М. надав ТОВ БМУ «Енергоюжспецстрой» правничу допомогу з метою розгляду цивільної справи (ним складено процесуальні документи у справі, а також безпосередньо взято участь у судових засіданнях під час розгляду справи). Позивач оплатив зазначені послуги в повному обсязі -в розмірі 15000 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 620 від 03.09.2025.
Суд вважає, що вимога позивача про стягнення витрат на правничу допомогу є обґрунтованою та підлягає задоволенню у сумі 15000,00 грн., що відповідає принципу пропорційності розподілу розміру судових витрат. Підстав для зменшення витрат на правничу допомогу судом не встановлено.
Керуючись ст.ст.4,5,12,13,76-81,89,133,141,265 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю будівельно-монтажне управління «Енергоюжспецстрой» до ОСОБА_1 про стягнення коштів - задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю будівельно-монтажне управління «Енергоюжспецстрой» грошові кошти в сумі 145 000 грн. (сто сорок п`ять тисяч).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю будівельно-монтажне управління «Енергоюжспецстрой» судовий збір в сумі 

3028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім грн. 00 коп.) за подання позову 15000,00 грн. (п`ятнадцять тисяч грн. 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про сторін у справі:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю будівельно-монтажне управління «Енергоюжспецстрой», код ЄДРПОУ 32951760, адреса: пр-кт Правди, буд. 10, к. 27-е, м. Харків, 61022.
Представник позивача - адвокат Буряк Дмитро Миколайович, адреса для листування: вул. Небесної Сотні, буд. 13, оф. 303, ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Представник відповідача - адвокат: Сидоренко Ірина Олександрівна, РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 . 

Суддя Подільського районного суду міста Полтави  	В. В. Москаленко