Справа № 930/3081/24
Провадження №2/930/69/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2026 року  м.Немирів 

Немирівський районний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді Войницької Т.Є.,
за участі секретаря судового засідання Шелест Л.І.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Немирівської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Немирівської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування та просив визнати за ним право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ковалівка Немирівського району Вінницької області, на 1/2 частину житлового будинку «А», загальною площею 118.2 кв.м., житловою площею 55.8 кв.м., веранду «а», навіс «а/під », літню кухню «Б», сарай «б», сарай «В», погріб «П», огорожу «1-2», колодязь «З», розміщених по АДРЕСА_1 .
Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Ковалівка колишнього Немирівського району, де і знаходиться батьківська хата.
Його батьками є: батько - ОСОБА_4 та мати - ОСОБА_3 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 82 роки в с. Ковалівка Немирівського району померла матір позивача - ОСОБА_3 , яка постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 .
Позивач, у відповідності до вимог цивільного законодавства звернувся із письмовою заявою до приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу про прийняття спадщини та про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 .
Так, покійній матері належить 1/2 частина житлового будинку, який розміщений по АДРЕСА_1 .
Однак, приватним нотаріусом 25 листопада 2024 року позивачу було видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.
Причиною прийнятого нотаріусом рішення є те, що у Свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння, виданого 23 вересня 1988 року виконавчим комітетом Ковалівської сільської ради Немирівського району, зазначено, що власником цього будинку є «колгоспний двір», головою якого була матір позивача.
Таким чином, інакше аніж судовим рішенням вирішити питання щодо успадкування позивачем частини зазначеного вище житлового будинку немає можливості.
Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 06.12.2024 відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 06.01.2025 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. Цією ж ухвалою витребувано з Немирівської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної до майна ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 14.02.2025 задоволено заяву судді ОСОБА_5 про самовідвід та справу передано до канцелярії суду для визначення судді.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2025 вказану вище справу розподілено судді ОСОБА_6 . 
Розпорядженням керівника апарату суду від 27.02.2026 у справі призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями у зв`язку із звільненням з посади судді ОСОБА_6 на підставі рішення ВРП №303/0/15-25 від 20 лютого 2025 року «Про звільнення судді ОСОБА_6 з посади судді Немирівського районного суду Вінницької області у зв`язку з поданням заяви про відставку».
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2025 вказану вище справу розподілено судді Войницькій Т.Є. 
Ухвалою від 03.03.2025 зазначену справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою суду від 27.05.2025 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. 
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Представник відповідача Немирівської міської ради в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, щодо задоволення позовних вимог не заперечував.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Одним із способів захисту цивільних прав, встановлених ч.2 ст. 16 ЦК України є визнання права.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.
У постанові Верховного Суду від 18 грудня 2019 року в справі № 265/6868/16-ц (провадження № 61-34234св18) вказано, що: "у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , народився в с.Ковалівка Немирівського району Вінницької області.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Ковалівка Немирівського району Вінницької області. Його батьками записані: батько – ОСОБА_4 , матір – ОСОБА_3 .
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 .
Після її смерті залишилося спадкове майно.
Згідно свідоцтва про право особистої власності на будинок від 23.09.1988 частина житлового будинку по АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3 .
Згідно довідки №605 від 04.11.2024, виданої КП «Немирівське бюро технічної інвентаризації», по даним архіву КП «Немирівське БТІ» станом на 01.01.2013 житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований в АДРЕСА_1 , зареєстрований: частина за ОСОБА_3 . Тульчинським бюро технічної інвентаризації 23.09.1988 в реєстровій книзі №2 Р№399 на підставі свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Ковалівської сільської ради 23.09.1988 р.; частина за ОСОБА_7 . Тульчинським бюро технічної інвентаризації 23.09.1988 в реєстровій книзі №2 Р№399 на підставі свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок № НОМЕР_4 , виданого виконавчим комітетом Ковалівської сільської ради 23.09.1988 р.
З спадкової справи №164/2021, заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , встановлено, що 08.09.2021 ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Науменко В.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно довідки №1216 від 08.09.2021, виданої виконкомом Немирівської міської ради, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , до дня смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . За даною адресою на момент відкриття спадщини разом із померлою був зареєстрований ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Згідно заяви від 24.09.2021, поданої приватному нотаріусу Вінницького районного нотаріального округу Науменко В.В., ОСОБА_8 відмовився від належної йому за законом спадщини, що залишилася після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Постановою приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Науменко В.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії №304/02-31від 25.11.2024 ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку, яка належить колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Судом встановлено, що житловий будинок (а саме частка) за адресою:  АДРЕСА_1 належить до майна колгоспного двору, головою двору якого була ОСОБА_3 .
Згідно роз`яснень викладених у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
Відповідно до ст.ст.120, 123 ЦК України (в редакції 1963 року), чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору.
Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а)право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.
Згідно довідки №2477 від 11.11.2024, виданої виконкомом Немирівської міської ради, відповідно до запису в погосподарській книзі по Ковалівській сільській раді по АДРЕСА_1 за 1991-1995 роки, том 8, особовий рахунок № НОМЕР_5 , членами колгоспного двору станом на 15.04.1991 рік були: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 – голова двору, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 – син.
Таким чином, ОСОБА_3 та її син ОСОБА_9 набули право власності на вказане будинковолодіння в рівних частках, а саме, кожний член двору набув право власності на 1/4 його частку.
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 . 
Інформація щодо успадкування частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 після його смерті відсутня.
Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
За змістом ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи,визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
За змістом статей 1258, 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 1269 ЦК України одним із способів прийняття спадщини є подання спадкоємцем нотаріусу або в сільських населених пунктах – уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяви про її прийняття.
Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у 6 місяців, який починається з дня відкриття спадщини.
Ч.1 ст.1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Відповідно до пп.4.15 п.4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справі про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Пунктом 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування спадкоємець який позбавлений умов для одержання свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування.
Отже, сукупність зібраних у справі доказів, які оцінені судом на предмет їх належності, допустимості, достовірності та достатності підтверджує право на 1/4 частку спірного будинку за спадкодавцем, вказане нерухоме майно є об`єктом права власності і за змістом ст. 1218 ЦК України може бути об`єктом спадкування.
Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 її спадкоємицями 1- черги за законом є сини: ОСОБА_2 та ОСОБА_8 . Спадкоємець ОСОБА_8 від прийняття спадщини відмовився. Спадкоємець ОСОБА_2 у встановленому законом порядку спадщину прийняв, подавши заяву про прийняття спадщини, однак йому відмовлено у видачі свідоцтва на спадкове майно, а саме на частку житлового будинку, у зв`язку із чим він позбавлений можливості оформити свої спадкові права на зазначене майно в нотаріальному порядку за обставин незалежних від його волі.
Разом з тим, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_3 , як член колгоспного двору набула права власності тільки на частину житлового будинку за адресою:  АДРЕСА_1 , підстав для визнання за позивачем права власності на частку житлового будинку відсутні, у зв`язку із чим, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Керуючись ст.ст. 16, 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1297 ЦК України, ст.ст. 4, 13, 211, 258, 259, 263, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, - 

У Х В А Л И В:

Позовну заяву задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ковалівка Немирівського району Вінницької області, на: 1/4 частину житлового будинку «А», загальною площею 118.2 кв.м., житловою площею 55.8 кв.м., веранду «а», навіс «а/під », літню кухню «Б», сарай «б», сарай «В», погріб «П», огорожу «1-2», колодязь «З», розміщених по АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено 14 .05.2025 року.

Суддя       Т. Є. Войницька