РІШЕННЯ
іменем України
11 травня 2026 року	Справа №484/556/26	
 	Провадження № 2/451/316/26	

Радехівський районний суд Львівської області
в складі: головуючого судді - Патинок О.П.
секретар судового засідання - Ференс І.І.
Справа № 484/556/26
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
в с т а н о в и в:
Описова частина рішення: 04.03.2026 до Радехівського районного суду Львівської області згідно ухвали Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.02.2026 про передачу справи за підсудністю надійшли матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за підсудністю.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2026 вищезазначену справу передано до розгляду судді Патинок О.П.
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
В обґрунтування позовних вимог сторона позивача покликається на те, що 26.02.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір надання коштів у кредит №73135196. Відповідно до п.п.2.1 кредитного договору, позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Кредит») на погоджений умовами договору строки, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника з використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту, або достроково та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту. 27.03.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено договір факторингу № 27/03/25, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 21 450,00 гривень, з яких: 6 500,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 975,00 гривень - сума заборгованості за відсотками; 0,00 гривень – сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування кредитом;- 13 000,00 гривень - сума заборгованості за пенею; 975,00 гривень – комісія за надання кредиту. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Всупереч умовам договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснювала жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» ні на рахунки попереднього кредитора. Просить суд стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів суму заборгованості за кредитним договором №73135196 в розмірі 21 450,00 гривень, з яких: 6 500,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 975,00 гривень - сума заборгованості за відсотками; 0,00 гривень – сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування кредитом;- 13 000,00 гривень - сума заборгованості за пенею; 975,00 гривень – комісія за надання кредиту та понесені судові витрати.
25.03.2026 від представника відповідача ОСОБА_1 — адвоката Зачепіло З.Я. надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування поданого відзиву адвокат вказує на те, що в матеріалах справи відсутні та суду не надані будь-які належні, допустимі й достатні докази перерахування кредитних коштів позичальнику відповідно до вимог ст.ст. 526, 1054, 1088 ЦК України. На підтвердження заборгованості позивач надав копії кредитних договорів, розрахунків заборгованості, договорів факторингу та витягів із реєстру боржників, однак зазначені документи не можуть підтвердити заборгованість за тілом кредиту. Інших документів, які б підтверджували отримання відповідачем грошових коштів на умовах договору, як-от графіку погашення платежів чи виписки за кредитним рахунком, позивачем не надано. Позивач не надав суду первинних документів, які б свідчили про виникнення у відповідача заборгованості. У матеріалах справи відсутній детальний розрахунок, який дозволив би перевірити правильність нарахування відсотків, а також зробити висновок, що заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов договору. Вказується, що додані розрахунки є документами, складеними самим позивачем в односторонньому порядку, а відтак за відсутності первинної документації вони не можуть бути доказом наявності боргу. З наданих матеріалів неможливо перевірити правильність нарахувань; справа не містить роз`яснень щодо принципу складання цих розрахунків. Розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися кошти позичальнику в дійсності. Наданий документ містить лише загальні суми без зазначення періодів погашення тіла кредиту та відсотків. Розрахунок не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком, що повністю залежить від волевиявлення кредитора. Такий висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 (справа № 342/180/17) та Верховного Суду України в постанові від 11.03.2015 (справа № 6-16цс15). Також позивачем заявлено вимогу про стягнення комісії у сумі 975 грн. Ця вимога не підлягає задоволенню, оскільки в договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг, пов`язаних з обслуговуванням кредиту, за які встановлена щомісячна плата. Позивач не надав доказів погодження таких послуг зі споживачем, а тому положення договору щодо обов`язку сплачувати комісію є нікчемними відповідно до ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Щодо нарахованої пені в розмірі 13 000 гривень, представник зазначає, що заборгованість нараховувалася за період, коли це було заборонено законом (п. 15, п. 18 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України). Позичальник звільнений від відповідальності за прострочення виконання зобов`язань під час дії воєнного стану. На підставі викладеного представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 у повному обсязі.
30.03.2026 через систему «Електронний суд» від представника позивача Гончарука Д.Р. надійшла відповідь на відзив. В обґрунтування своїх доводів він вказує на те, що кредитний договір був укладений із позичальником ОСОБА_1 в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису. ОСОБА_1 через особистий кабінет на вебсайті позикодавця подала заявку на отримання кредиту за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила їх. Після цього позикодавець надіслав відповідачу на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді СМС-коду, який відповідач використала для підписання договору. Звертають увагу суду, що без здійснення вказаних дій відповідачем зазначений договір не був би укладений. Відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань чи спростовували суму заборгованості, водночас вказаний договір є дійсним та ніким не скасованим. Щодо доказів, які підтверджують надання коштів, первинних бухгалтерських документів та розміру заборгованості, позивач зазначає, що інформація про проведення успішних транзакцій зберігається безпосередньо у кредитодавця. У зв`язку з цим ТОВ «ФК «ЄАПБ» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів, у тому числі тих, що підтверджують факт перерахування коштів на рахунок відповідача. Такі документи становлять банківську таємницю та, відповідно до п. 35 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», формуються і зберігаються в установі банку, який видавав кредит. Також, враховуючи, що кредит було видано на платіжну картку позичальника, правовідносини між позичальником, кредитором та банком-еквайром регулюються Постановою НБУ № 164 від 29.07.2022 «Про затвердження Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів». ТОВ «ФК «ЄАПБ» повідомляє, що не володіє оригіналами первинних документів (касовими та меморіальними) щодо отримання та повернення відповідачем коштів, оскільки не є первісним кредитором. Згідно зі ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація про операції, проведені на користь клієнта, є банківською таємницею. Крім того, позивач не має змоги надати суду виписку з особового рахунку, оскільки Положення, затверджене постановою Правління НБУ № 75 від 04.07.2018, встановлює вимоги щодо бухгалтерського обліку саме в банках. Позивач не є банківською установою, тому на нього дія цього Положення не розповсюджується, а виписки по особових рахунках клієнтів ним не формуються (аналогічна позиція викладена в постанові Київського апеляційного суду у справі № 381/1311/23 від 25.06.2024). Позивачем надано всі наявні документи, що були передані первісними кредиторами в межах договорів факторингу. Кошти були надані у безготівковій формі на картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 , вказаний нею власноруч. Жодних заперечень щодо умов кредитування чи зарахування коштів відповідач під час підписання договору не висловлював. Представник наголошує, що учасник справи має право подати власний розрахунок або, згідно з ч. 1 ст. 106 ЦПК України, висновок експерта. Відповідач розрахунок заборгованості належними доказами не спростувала, власного розрахунку не надала, обмежившись загальним запереченням позову. Клопотання про проведення експертизи відповідач також не заявляла. Доказів повернення коштів ані первісному, ані новому кредитору надано не було. Щодо відсотків за кредитом № 73135196 від 26.02.2025: ТОВ «ФК «ЄАПБ» повідомляє, що згідно з п.п. 2.2.1 сума кредиту становить 6 500,00 грн; згідно з п.п. 2.2.2 строк кредитування — 30 днів; згідно з п.п. 2.2.3 процентна ставка — 0,500% на день (фіксована); згідно з п.п. 2.2.4 комісія за надання кредиту — 15,00% від суми (975,00 грн). Щодо дійсності переходу права вимоги вказується, що договори факторингу укладені відповідно до вимог законодавства та не порушують прав відповідача. Копія (витяг) з реєстру боржників містить дані лише відповідача; інші відомості приховані з метою захисту персональних даних третіх осіб. Документи до відповіді на відзив додані у порядку, визначеному п. 2 ч. 1 ст. 43, ч. 4 ст. 179 та ч. 8 ст. 279 ЦПК України. Навіть якщо відповідач не отримав повідомлення про відступлення права вимоги, він не мав перешкод для виконання зобов`язань на рахунки первісного кредитора, що вважалося б належним виконанням відповідно до ст. 516 ЦК України. Враховуючи викладене, позивач вважає заперечення відповідача необґрунтованими та такими, що суперечать нормам закону та правовим позиціям Верховного Суду. Просить суд позов задовольнити.

Заяви (клопотання) учасників справи
У відповіді на відзив ОСОБА_2 просить суд розгляд справи проводити без його участі (а.с. 109).
Разом із відзивом на позовну заяву від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без участі, де представник просить суд провести судове засідання без участі сторони відповідача та його представника (а.с.85).
30.03.2026 через систему «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_2 надійшло клопотання про витребування доказів (а.с.90-95).

Процесуальні дії у справі
Суддя своєю ухвалою від 04.03.2026 залишив матеріали позовної заяви без руху, 11.03.2026 представником позивача такі усунені.
Суддя своєю ухвалою від 12.03.2026 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судом здійснено виклик відповідача до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України (а.с.74)
Суд своєю ухвалою від 06.04.2026 задовольнив клопотання представника позивача ОСОБА_2 про витребування доказів. Поновив представнику позивача ОСОБА_2 процесуальний строк для подання клопотання про витребування доказів. Витребував від АТ КБ «ПриватБанк» (код за ЄДРПОУ 14360570, 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 30): - Інформацію щодо наявності у ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) карткового рахунку відкритого у АТ КБ «ПриватБанк», станом на 26.02.2025. - Інформацію щодо належності у ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) карткового рахунку № НОМЕР_1 . - Інформацію щодо надходження на картковий рахунок № НОМЕР_1 , 26.02.2025 грошових коштів у розмірі 6 500,00 грн. за кредитним договором № 73135196.
Суд своєю ухвалою від 28.04.2026 відклав судове засідання. Направив нагадування АТ КБ «ПриватБанк» щодо виконання ухвали суду від 06.04.2026.
28.04.2026 на виконання ухвали судді від 06.04.2026 від АТ КБ «ПриватБанк» надійшли витребувані документи.

11.05.2026 судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки сторони в судове засідання не з`явились.

Мотивувальна частина рішення: Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини
Суд встановив, що 26.02.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №73135196. Згідно умов договору сума кредиту становить – 6 500,00 гривень. Строк кредитування/строк договору – 30 днів. Процентна ставка/день- 0,500% (фіксована), Комісія за надання кредиту – 15,00% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 975,00 гривень) (а.с.6-12).
Сторонами узгоджено таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що становить додаток №1 до договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №73135196 від 26.02.2025 (а.с.13).
Як вбачається із квитанції від 26.02.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перерахувало на користь ОСОБА_1 , номер платіжної картки – НОМЕР_1 грошові кошти у розмірі 6 500,00 гривень, номер транзакції - 7e9603cd-63e9-4bd6-ac38-e60d634ec74a (а.с.14).
27.03.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено договір факторингу № 27/03/25, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги зазначені у відповідних реєстрах прав вимог, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб (а.с.19-23).
25.07.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено додаткову угоду №6 до договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025. Положення даної додаткові угоди діють виключно щодо реєстру боржників №9 від 25.07.2025 та реєстру боржників №10 від 25.07.2025 і не змінюють порядок оплати інших реєстрів (а.с.24).
25.07.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» підписано Акт прийому-передачі Реєстру боржників №10 до Договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 (а.с.25).
Згідно платіжної інструкції №747 від 31.07.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» перерахувало ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» грошові кошти у сумі 6 856 400,40 гривень, згідно додаткової угоди №6 від 25.072025 до договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025 (а.с.26).
Так, відповідно до витягу з Реєстру боржників №10 до Договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором №73135196 від 26.02.2025 у сумі 21 450,00 гривень, з яких: 6 500,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 975,00 гривень - сума заборгованості за відсотками; 0,00 гривень – сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування кредитом;- 13 000,00 гривень - сума заборгованості за пенею; 975,00 гривень – комісія за надання кредиту (а.с.27).
Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором №73135196 від 26.02.2025 наданого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» заборгованість ОСОБА_1 становить 21 450,00 гривень, з яких: 6 500,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 975,00 гривень - сума заборгованості за відсотками; 0,00 гривень – сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування кредитом;- 13 000,00 гривень - сума заборгованості за пенею; 975,00 гривень – комісія за надання кредиту (а.с.15-17).
Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором №73135196 від 26.02.2025 наданого ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість ОСОБА_1 становить 21 450,00 гривень, з яких: 6 500,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 975,00 гривень - сума заборгованості за відсотками; 0,00 гривень – сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування кредитом;- 13 000,00 гривень - сума заборгованості за пенею; 975,00 гривень – комісія за надання кредиту (а.с.18).
Разом із позовною заявою, крім згаданого кредитного договору позивач подав до суду такі документи: копія свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с.28); копія свідоцтва про реєстрацію фінансової установи (а.с.29); копія розпорядження від 23.03.2017 №691 про видачу ліцензії ТОВ «ФК «ЄАПБ (а.с.30); витяги із статуту ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с.31-33); протокол №41 загальних зборів засновників (учасників) ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с.34); наказ №ФК125-к від 02.07.2014 (а.с.35); копія свідоцтва про реєстрацію юридичної особи ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (а.с.36); виписка з ЄДРЮО ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (а.с.37); опис документів, що подаються заявником для проведення державної реєстрації ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (а.с.38); витяги із статуту ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (а.с.39-40); копія довіреності представника ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с.41). 
За інформацією АТ КБ «ПриватБанк» наданою на виконання ухвали суду від 06.04.2026 вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ) на яку 26.02.2025 відбулось зарахування коштів на суму 6 500,00 грн (а.с.130).

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Висновки за результатами розгляду справи
Вивчивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд приходить переконання про розгляд справи за наявними доказами та про часткове задоволення позову з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит".
Порядок укладання договорів в електронній формі передбачений Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, якими є: умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (частини 2 статті 1056-1 ЦК України).
Відповідно до ч. 2 ст.1055 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (статей 1046-1053 ЦК України), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Частиною 1 ст.1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1 ст. 207 ЦК України).
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до абз. 1 ч. 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Ч.6 цієї статті визначає, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
У силу ч. 3 ст. 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та не розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.
Таким чином, суд вважає доведеним факт укладення 26.02.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 кредитного договору №73135196. Крім того, факт укладення вказаного договору стороною відповідача не заперечується.

Твердження представника відповідача про те, що у матеріалах справи відсутні первинні документи (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, виписки по рахунку), які підтверджують виконання ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» умов кредитного договору щодо перерахування коштів саме на банківську картку ОСОБА_1 , спростовуються відповідю наданою АТ КБ «ПриватБанк», згідно якої на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ) на яку 26.02.2025 відбулось зарахування коштів на суму 6 500,00 грн (а.с.130).
Таким чином, суд вважає доведеною обставину отримання відповідачем грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені укладеним договором. Укладаючи з фінансовою установою кредитний договір ОСОБА_1 була достеменно обізнана про порядок укладення, підписання та виконання кредитного договору в електронному вигляді та не надала відповідних доказів на підтвердження доводів про неотримання кредитних коштів.

Суд відхиляє доводи представника відповідача щодо відсутності у матеріалах справи детального розрахунку, який би дозволив перевірити правильність нарахування суми заборгованості, оскільки в матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості наданий ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», згідно якого заборгованість ОСОБА_1 становить 21 450,00 гривень, з яких: 6 500,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 975,00 гривень - сума заборгованості за відсотками; 0,00 гривень – сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування кредитом;- 13 000,00 гривень - сума заборгованості за пенею; 975,00 гривень – комісія за надання кредиту. Окрім цього, у поданому розрахунку чітко зафіксовано розмір застосованої процентної ставки — 0,500% (а.с.15-17).
У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Дослідивши наданий позивачем розрахунок, суд приходить до висновку про його обґрунтованість у частині нарахування основної суми боргу (тіла кредиту) та відсотків за користування коштами. Оскільки відповідачем не надано суду власного контррозрахунку, суд вважає ці вимоги доведеними.
Вирішуючи позовну вимогу в частині стягнення суми заборгованості за пенею у розмірі 13 000,00 гривень, суд вирішив наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.
Частиною 1 ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до положень п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 
Враховуючи ту обставину, що пеня, яка передбачена кредитним договором, нарахована у період дії в Україні воєнного стану, після 24.02.2022, вона підлягає списанню кредитодавцем та підстави для її стягнення за рішенням суду відсутні.
Щодо стягнення заборгованості за комісією за надання кредиту за договором № 73135196 від 26.02.2025 у розмірі 975,00 грн, слід зазначити наступне.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту.
Згідно з ч. 2 ст. 8 цього Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і повернення кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахункове-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Згідно з ч.ч. 1, 2, 5, 7 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення.
Відповідно до ч.5ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Аналіз умов договору № 73135196 від 26.02.2025 свідчить про те, що комісія за надання кредиту в розмірі 975,00 грн, що складає 15% від суми кредиту, встановлена в п. 2.2.4. договору, є платою безпосередньо за надання кредитних коштів позичальнику.
Умови договору не містять переліку інших додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які кредитодавцем встановлена комісія за обслуговування кредиту.
Тому, суд дійшов висновку про те, що положення кредитного договору щодо сплати позичальником на користь кредитодавця комісії за надання кредиту в розмірі 975,00 грн суперечить положенням ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» і є нікчемним з моменту укладення договору, а відтак відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» вищезазначеної заборгованості за комісією.
За таких обставин, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що із ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором кредитної лінії № 73135196 від 26.02.2025 у розмірі 7475,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 6 500,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами 975,00 грн.

Розподіл судових витрат між сторонами
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 927,85 грн.
Щодо вимог в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 витрат пов`язаних з розглядом справи, а саме з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів в розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 1664,00 грн, то дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вказана вимога про стягнення зазначених витрат є безпідставною, оскільки матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що такі витрати були понесені в процесі розгляду даної справи.
Резолютивна частина рішення:
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
у х в а л и в:
частково задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження юридичної особи : Україна, 07400, Київська область, Броварський район, місто Бровари, вул. Лісова, будинок 2, реквізити IBAN № НОМЕР_4 у АТ «ТАСкомбанк» суму заборгованості за Кредитним договором №73135196 від 26.02.2025 в розмірі 7475,00 (сім тисяч чотириста сімдесят п`ять) гривень, з яких: 6 500,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 975,00 гривень - сума заборгованості за відсотками.
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження юридичної особи : Україна, 07400, Київська область, Броварський район, місто Бровари, вул. Лісова, будинок 2, реквізити IBAN № НОМЕР_4 у АТ «ТАСкомбанк» суму сплаченого судового збору у розмірі 927,85 (дев`ятсот двадцять сім гривень 85 копійок).
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» ЄДРПОУ: 35625014, адреса: вул. Лісова, буд. 2, м. Бровари, Київська область, 07400;
Представник позивача: Король Владислав Анатолійович, адреса: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2, поверх №4;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ;
Представник відповідача: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_3 .
Судове рішення складено та підписано 11.05.2026.

Головуючий суддя	Патинок О. П.