Справа № 446/1424/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
28.05.2026 м.Кам`янка-Бузька
Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді Котормус Т. І.
секретар судового засідання Карпа Г.М.

справа №446/1424/25,

учасники справи:
позивачі ОСОБА_1 ;
ОСОБА_2 ;
представник позивача ОСОБА_3 ;
відповідач ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кам`янка-Бузька за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:
27.06.2025 представник позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвокат Білик Р.О. через систему "Електронний суд" подала до суду позовну заяву до ОСОБА_4 , в якій просить визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на: 1/12 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнати за позивачкою ОСОБА_2 право власності на: 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , як члена колгоспного двору.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 відносилось до типу колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_5 , а членами даного колгоспного двору зокрема були позивачі у справі, кожен з яких мав право власності на 1/4 частину будинку, який знаходився в їхньому спільному володінні та користуванні. У зв`язку зі змінами законодавства припинилось існування колгоспного двору і кожен член колгоспного двору має свою частку у колгоспному дворі. Вказує, що через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, яке являється майном колгоспного двору, позивачі не взмозі оформити свої права у нотаріальному порядку, тому звернулися до суду із даним позовом.
Разом з тим, після смерті деяких членів колгосного двору відкрилась спадщина на 1/12 та 1/6 частини спірного житлового будинку, яку фактично прийняв позивач ОСОБА_1 , однак не переоформив на своє ім`я. Вказує, що коли позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті мами та тата, приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, яке являється майном колгоспного двору. Відтак, оскільки позивач не може в інший спосіб реалізувати своє право, тому звернувся до суду із даною заявою.
Ухвалою суду від 21.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, визначено її розгляд в порядку загального позовного провадження та призначено судове засідання.
28.01.2026 у відповідь на запит суду, до суду надійшли матеріали спадкової справи після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , та після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 .
Ухвалою суду від 10.03.2026 підготовче засіданні закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.
У судове засідання представник позивачів – адвокат Білик Р.О. не прибула, однак через канцелярію суду подала заяву, в якій просить проводити розгляд без її участі та без участі позивачів, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання також не прибув, хоча належним чином був повідомленний про дату, час та місце слухання справи, причин неявки суду не повідомив, відзиву не подавав.
28.05.2026 постановлено ухвалу суду про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.
Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.
Відповідно до ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.
Відповідно до роз`яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.6 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на будівлі виданого26.12.1988р. на підставі рішення №307 від 22.12.1988р. виконкому Кам`янка-Бузького райвиконкому зареєстроване Червоноградським МБТІ 26.12.1988р. у реєстровій книзі під №12 будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 станом на 1988р. відносилосьдо типу колгоспного двору головою якого була ОСОБА_5 , членами даного колгоспного двору були: чоловік – ОСОБА_6 , син – ОСОБА_4 , донька – ОСОБА_7 (а.с.26).
Таким чином, кожен з них мав право власності на 1/4 частину будинку, який знаходився в їхньому спільному володінні та користуванні.
З матеріалів справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 від 28.08.2024, а.с. 21).
Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .
За життя ОСОБА_5 заповіт не складала.
Відповідно до довідки №28/19-04 від 26.06.2025, ОСОБА_5 проживала та була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 . Разом з нею до дня смерті проживали і були зареєстровані: син – ОСОБА_4 та чоловік – ОСОБА_6 . 
Таким чином, спадкоємцями померлої є її чоловік ОСОБА_6 , син ОСОБА_4 , як такі що проживали зі спадкодавцем на час смерті та не відмовилися від неї до шести місяців, а отже спадщину фактично прийняли та син ОСОБА_1 , як такий, що подав заяву про прийняття спадщини у встановлений законом термін. Відповідно кожен з них спадкує по 1/12 частині вищевказаного житлового будинку.
Разом з тим, ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_6 (свідоцтво про смерть
серія НОМЕР_2 від 03.09.2024, а.с.20).
Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме на 1/3 частину (1/4 частину як члена колгоспного двору та 1/12 частину, яку він фактично успадкував після смерті дружини ОСОБА_5 ) житлового будинку АДРЕСА_1 .
За життя ОСОБА_6 заповіт не складав.
Відповідно до довідки №107/08-19 від 22.01.2025 року ОСОБА_6 проживав та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . Разом з ним до дня смерті проживав і був зареєстрований син – ОСОБА_4 .
Спадкоємцями померлого є його син ОСОБА_4 , як такий, що проживав зі спадкодавцем на час смерті та не відмовилися від неї до шести місяців, а отже спадщину фактично прийняв та син ОСОБА_1 , як такий, що подав заяву про прийняття спадщини у встановлений законом термін. Відповідно кожен з них спадкує по 1/6 частині вищевказаного житлового будинку.
Відповідач у справі ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини після смерті матері і батька до нотаріуса не звертався та заяву на прийняття спадщини не подавав.
Одночасно, позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Львівського районногонотаріального округу Робак Л.А. з метою оформлення спадщини. Приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області, Робак Л.А. було заведено спадкові справи, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, оскільки спадкове майно складається з домоволодіння-колгоспного двору, що підтверджується постановами про відмову у вчиненнінотаріальної дії №56/02-31 від 24.02.2025 року та 55/102-31 від 24.02.2025 (а.с.43-44).
Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
А відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Враховуючи те, що позивач ОСОБА_1 довів факт переходу до нього в порядку спадкування за законом спадкового майна після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_5 і він позбавлений права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, то за ним необхідно визнати право власності на таке спадкове майно.
Водночас, оскільки за правилами ст. 392 ЦК України власник може пред`явити позов про визнання його права власності у випадку відсутності у нього документа, який засвідчує його право власності, то суд вважає також підставною вимогу позивача ОСОБА_2 про визнання за нею права власності на належну їй частину житлового будинку як члена колгоспного двору, а саме на 1/4 частини домоволодіння АДРЕСА_1 .
Разом з тим, як вказано у п. 3.3. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.
Беручи до уваги наведені вище обставини справи та те, що позивачами на момент існування колгоспного двору та після смерті деяких його членів не було оформлено право власності на належні їм частини в майні домоволодіння, а також те, що вони позбавленні в позасудовому порядку на оформлення таких прав, то суд дійшов висновку, що за позивачами необхідно визнати право власності на частини у майні колишнього колгоспного двору, які визначені судом вище.
За таких обставин, суд дійшов переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємців при оформленні своїх спадкових та майнових прав, позивачі позбавлені права на таке оформлення в позасудовому порядку, а тому позов підлягає до задоволення повністю.
Керуючись ст. ст. 258, 263-265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ :
Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно - задоволити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на:
- 1/12 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
- 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами заадресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , НОМЕР_4 ) право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , як члена колгоспного двору.
Повний текст рішення складено 28.05.2026.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Суддя         Т.І. Котормус