КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ 

Справа №552/2646/26 
Провадження № 2/552/2249/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.05.2026 Київський районний суд м. Полтави в складі:
Головуючого судді – Турченко Т.В.
При секретарі –Дмитриченковій Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтава цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Позика» звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 22.11.2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір № 1910221 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Фінансова Компанія «Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконав та надав позичальнику грошові кошти в розмірі 5 000 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника. Відповідач належним чином свої зобов`язання за договором не виконала, утворилась заборгованість за договором № 1910221 про надання кредиту, в розмірі 24149,98., що складається з: суми основного боргу 4999,98 грн., суми нарахованих процентів 10650 грн., суми штрафних санкцій 8500 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Позика» заборгованість за договором № 1910221 про надання кредиту від 22.11.2024 року в розмірі 24149,98 грн., понесені судові витрати зі сплати судового збору та витрати на правничу допомогу.
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 06.04.2026 року відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження та витребувано докази по справі.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, зазначила, що вона перебуває у декретній відпустці, а її чоловік мобілізований до лав ЗСУ. Крім того, просила зменшити витрати на правничу допомогу. 
Суд, заслухавши відповідача ОСОБА_1 , дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що 22.11.2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір № 1910221 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». 
Також встановлено, що ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 5 000 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника.
Відповідачем в порушення умов укладеного договору кредитні кошти не повернуті.
З матеріалів справи вбачається, що договір укладений в електронній формі.
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
28.08.2025 року укладено договір №28082025, відповідно до якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» відступило на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Позика» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №1910221.
Відповідно до ч.1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто (ст.ст.525-527 ЦК України).
Згідно ч.ч.1, 2ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
За приписами ст.610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Згідно зіст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно дост.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
На підставі вказаного договору ТОВ «Фінансова Компанія «Позика» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 1910221. 
Так, згідно з розрахунком заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, заборгованість відповідача перед позивачем за договором № 1910221 становить 24149,98., що складається з: суми основного боргу 4999,98 грн. суми нарахованих процентів 10650гон., суми штрафних санкцій 8500 грн. 
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України).
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України).
Згідно зі ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, ТОВ «Фінансова Компанія «Позика» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем.
Оскільки відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання по погашенню заборгованості за кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню, а заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в межах заявлених позовних вимог.
Що стосується позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 8500 грн., то суд виходить з наступного.
За п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Таким чином, у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача штрафних санкцій на суму 8500 грн., нараховані позивачем у період дії в Україні воєнного стану.
На підставі викладеного з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення: за договором про надання банківських послуг від 22.11.2024 року в розмірі 15694,98 грн. з яких: сума основного боргу 4999,98 грн., сума нарахованих процентів 10650 грн.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд бере до уваги, що позовні вимоги задоволено на 64,98 %, тому судові витрати підлягають відшкодуванню позивачу пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1730,02 грн. та 2000 грн. витрат на правничу допомогу.
Керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ: 

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Позика» заборгованість за договором № 1910221про надання кредиту від 22.11.2024 року в розмірі 15694,98 грн., 1730,02 грн. судових витрат, 2000 грн. витрат на правничу допомогу, а всього стягнути 19 425 грн.
У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи:
Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Позика», код ЄДРПОУ 39493634, місцезнаходження: Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 21/1.
Відповідач- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .
Рішення виготовлено 19.05.2026 року.

Головуючий суддя        Турченко Т.В.