Справа № 128/152/26 
Провадження № 33/801/472/2026
Категорія: 240 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Саєнко О. Б.
Доповідач: Шемета Т. М.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 травня 2026 року	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 08 квітня 2026 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164-16 КУпАП ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, -
встановив:
Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 08 квітня 2026 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-16 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень в дохід держави, стягнуто судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 к на користь держави. Конфісковано у ОСОБА_1  тимчасово вилучені 13 січня 2026 року працівниками поліції 2 (два) самогонних апарати саморобного виробництва та 9 (дев`ять) літрів спиртного напою у пляшках різної ємкості (самогону), у власність держави.
Судом встановлено, що 12 січня 2026 року о 17:00 год. за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 здійснила продаж алкогольних виробів домашнього виробництва 0,5 л. громадянину ОСОБА_2 за 70 грн., чим порушила Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 164-16 КУпАП.
Не погоджуючись із такою постановою суду, 21 квітня 2026 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Основними доводами апеляційної скарги є те, що вона зазначає, що 12 січня 2026 року вона не здійснювала продаж самогону ні ОСОБА_2 ні будь-кому іншому. Поліцейськими до матеріалів справи не долучено а ні спиртного, яке було вилучено у ОСОБА_1 , а ні коштів які ОСОБА_2 заплатив їй за спиртне.
Відеозапис, який міститься в матеріалах справи не підтверджує факту продажу спиртного яке було куплене ОСОБА_2 у ОСОБА_1 . Крім того, протокол про адміністративне правопорушення було складено 13 січня 2026 року, а подія, яка зазначена в ньому мала місце 12 січня 2026 року, при цьому в протоколі не зазначено свідків. Фото картка, яка міститься в матеріалах справи, на якій відображено чоловіка, який тримає пляшку у руці не підтверджує місце та час, де було зроблено фото та вміст рідини, яка знаходиться у ній. 
В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явилася, від її представника адвоката Білозора О. Л. надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі ОСОБА_1 , повністю підтримує апеляційну скаргу, просить її задовольнити.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ч. 1 ст. 164-16 КУпАП зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, за відсутності ознак діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України, - тягне за собою накладення штрафу від ста до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-16 КУпАП, є встановлений державою порядок здійснення господарської діяльності, а також суспільні відносини у сфері державного регулювання виробництва та обігу алкогольних напоїв, спрямовані на забезпечення їх законного виготовлення, обігу та контролю якості.
Об`єктивна сторона правопорушення полягає у здійсненні забороненої діяльності, зокрема виготовленні та/або реалізації алкогольних напоїв домашнього виробництва з метою отримання прибутку, без відповідного дозволу (ліцензії) та поза встановленим законом порядком.
Суб`єктом правопорушення є фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку та здійснює відповідну діяльність. При цьому не має значення, чи зареєстрована така особа як суб`єкт господарювання, оскільки сама по собі діяльність є забороненою.
Суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини у формі прямого умислу, оскільки особа усвідомлює протиправний характер своїх дій (виготовлення та продаж самогону) та бажає їх вчинити, як правило з метою отримання додаткового доходу.
Відповідно до вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», державне регулювання у цій сфері спрямоване на забезпечення контролю за виробництвом та обігом алкогольної продукції, захист здоров`я громадян та запобігання незаконному обігу такої продукції.
Зокрема, закон передбачає, що:
?виробництво алкогольних напоїв може здійснюватися виключно суб`єктами господарювання за наявності відповідної ліцензії; 
?реалізація алкогольних напоїв також допускається лише за наявності ліцензії на роздрібну торгівлю; 
?забороняється незаконне виготовлення алкогольних напоїв, у тому числі домашнього виробництва, з метою їх реалізації. 
Таким чином, виготовлення та продаж самогону без відповідних дозвільних документів прямо суперечить вимогам зазначеного Закону та утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-16 КУпАП.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 671249 від 13 січня 2026 року, вбачається, що 12 січня 2026 року о 17:00 годин ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 здійснила продаж алкогольних виробів домашнього виробництва 0,5 л. громадянину ОСОБА_2 за 70 грн., чим порушила Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 164-16 КУпАП (а.с. 1).
Згідно заяви ОСОБА_1 , вона надала добровільну згоду на огляд її домоволодіння та добровільно видала поліцейським продукцію (самогон) та інше (а.с. 2).
Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 від 13 січня 2026 року, протягом трьох років вона за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 виготовляла самогон за допомогою самогонного апарату з метою продажу. Одну пляшку ємністю 0,5 л. самогону продавала за 70 грн. Продаж здійснювала з метою підробітку, оскільки не вистачало пенсії. Так, 12 січня 2026 року о 17:00 годині вона продала 0,5 л. самогону на 70 грн ОСОБА_3 , вину визнає та більше не буде займатися забороненими видами господарської діяльності (а.с. 3).
Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 , 12 січня 2026 року о 17:00 годині в АДРЕСА_1 громадянка ОСОБА_1 продала йому 0,5 л самогону в скляній пляшці за 70 грн. Рухаючись вулицею в напрямку місця проживання його переслідували поліцейські, та в подальшому склали на нього постанову за ст. 177 КУпАП. Раніше він у ОСОБА_1 купував самогон декілька разів (а.с. 4).
В матеріалах міститься фотографія чоловіка, який тримає в руці скляну пляшку з самогоном (а.с. 7).
Згідно постанови ГВА № 172826 по справі про адміністративне правопорушення, 12 січня 2026 року о 17:00 годині в АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_2 придбав 0,5 л. самогону в скляній пляшці за 70 грн у громадянки ОСОБА_1 з метою подальшого вжитку, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 177 КУпАП, на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 171 грн (а.с. 9).
Згідно відеозапису з нагрудної бодікамери поліцейського (відео під назвою «export-8i60s») на ньому зафіксовано як працівники поліції перебувають у будинку в якому присутня жінка – ОСОБА_1 . Поліцейський повідомив, що відповідно до ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію» ведеться відеофіксація розмови (на 0:00:20 відео). Після чого повідомив, що вони знаходяться по АДРЕСА_1 , до них надійшла інформація, що за даною адресою ОСОБА_1 здійснює реалізацію алкогольної продукції власного виробництва, є пояснення свідка ОСОБА_2 . При цьому є заява ОСОБА_1 , згідно якої вона добровільно надала згоду на огляд її домоволодіння та добровільно видала поліцейським алкогольну продукцію, а саме самогон та два самогонні апарати. Поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що відносно неї буде складено протокол за ч. 1 ст. 164-16 КУпАП, роз`яснив, їй права передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України (на 0:01:18 відео), роз`яснив зміст протоколу. Після чого поліцейський разом з ОСОБА_1 пішли в іншу кімнату де знаходилися пляшки із самогоном, що і підтвердила остання, які поліцейські вилучили. Потім вони вийшли на подвір`я домоволодіння ОСОБА_1 , де вилучили два самогонні апарати кустарного виробництва (на 0:05:13 відео). Зайшовши в будинок, ОСОБА_1 підписала протокол про адміністративне правопорушення та інші документи (на 0:07:14 – 0:08:14 відео а.с. 11).
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції при розгляді справи дотримався приписів вимог закону ст. ст. 245, 280 КУпАП, всебічно дослідив надані докази та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-16 КУпАП.
Зокрема, факт здійснення ОСОБА_1 реалізації алкогольних напоїв домашнього виробництва підтверджується сукупністю взаємопов`язаних та узгоджених між собою доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями самої ОСОБА_1 , в яких вона визнала факт виготовлення та продажу самогону протягом тривалого часу, а також підтвердила здійснення продажу 12 січня 2026 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , який детально вказав на обставини придбання у неї алкогольного напою; постановою про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 177 КУпАП; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано добровільну видачу ОСОБА_1 самогону та самогонних апаратів, а також відсутність будь-якого примусу чи заперечень з її боку.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги про відсутність доказів факту продажу алкогольних напоїв, апеляційний суд зазначає, що такі доводи спростовуються наведеними доказами, які у своїй сукупності є достатніми для встановлення факту правопорушення. При цьому сам по собі факт відсутності вилучених грошових коштів або безпосереднього моменту передачі грошей на відеозаписі не спростовує встановлених судом першої інстанції обставин, оскільки закон не вимагає обов`язкової наявності саме таких доказів, а оцінка здійснюється з урахуванням усієї сукупності доказів.
В апеляційній скарзі є посилання на недоліки протоколу про адміністративне правопорушення: відсутність свідків, складання його наступного дня після події. Дійсно в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано свідків, однак їх наявність не є обов`язковою (ч. 1 ст. 256 КУпАП). Не є порушенням і складення протоколу про адміністративне правопорушення на наступний день (13.01.2026 року) після факту продажу алкоголю (12.01.2026 року), оскільки відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відтак строк складення працівником поліції протоколу був дотриманий.
Суд також враховує, що пояснення ОСОБА_1 , надані під час складання матеріалів справи, є чіткими, послідовними та містять пряме визнання факту вчинення правопорушення. Будь-яких доказів того, що такі пояснення були отримані під примусом чи з порушенням вимог закону, матеріали справи не містять та ОСОБА_1 не надано.
Крім того, відеозапис з нагрудної камери поліцейського підтверджує дотримання працівниками поліції вимог законодавства під час фіксації правопорушення, зокрема роз`яснення ОСОБА_1 її прав, добровільність надання згоди на огляд домоволодіння та добровільну видачу забороненої продукції.
Таким чином, сукупність досліджених доказів є належною, допустимою та достатньою для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-16 КУпАП.
За таких обставин апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, дана вірна оцінка доказів у їх сукупності, вина ОСОБА_1 доведена беззаперечно, у зв`язку з чим суд дійшов правильного висновку про наявність в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-16 КУпАП, а доводи апеляційної скарги таких висновків суду не спростовують.
Отже, подана апеляційна скарга не може бути задоволена, оскаржувана постанова про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-16 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим, за наслідками розгляду апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 08 квітня 2026 року залишити без змін.
На підставі викладеного та керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, 
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 08 квітня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду Т. М. Шемета