Коростишівський районний суд Житомирської області 

Справа № 278/3013/25
Провадження № 2/935/129/26
РІШЕННЯ
Іменем України
22 квітня 2026 року       м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - Василенка Р.О., із секретарем - Криворучко Я.В., за участю представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Томашевської О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Сєтак Віктор Ярославович про стягнення боргу,
ВСТАНОВИВ:
До Коростишівського районного суду Житомирської області звернувся ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Сєтак Віктор Ярославович про стягнення боргу за боргововою розпискою, в обгрнутування заяви вказав, що 07 червня 2024 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , уклали боргову розписку. Відповідно вимог даної розписки від 07.06.2024 р. померлий зобов`язаний повернути кошти в сумі грошові кошти в сумі 8 000 (вісім тисяч) доларів США 00 центів, що на день складення розписки, по курсу Національного банку України, становить 304 000 гривень 00 копійок до 01 січня 2024 року. 07.06.2025 року померлий отримані кошти в сумі 8 000 доларів США 00 центів, що на день складення розписки, по курсу Національного банку України, становить 304 000 гривень 00 копійок відповідно до договору позивачу не повернув, оскільки відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , в подальшому Позивач дізнався, що дружина ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , звернулись з письмовою заявою для вступу в спадщину у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Сєтак Віктора Ярославовича, тому просить з них стягнути вказану заборгованість.
Позивач ОСОБА_2 та його представник адвокат Пилипук Ю.Г. в судове засідання не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті суду, позивач будь-яких заяв чи клопотань до суду не направив. Адвокат Пилипчук Ю.Г. направив до суду клопотання, в якому зазначає, що ОСОБА_2 не має можливості взяти участь у судовому засіданні та реалізувати свої процесуальні права у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, оскільки позивач перебуває на стаціонарному лікуванні у відділенні інтенсивної терапії, що унеможливолює його участь в судовому засіданні. Просить відкласти судове засідання на іншу дату, а докази будуть надані на наступне судове засідання. Також, протягом розгляду справи доказів не можливості прибути в інші судові засіданні позивач чи його представник суду не надали, а тому суд враховує те, що позивач не з`явився в жодне судове засідання, зокрема 12.01.2026 року, 16.02.2026 року, 01.04.2026 та 22.04.2026 відповідно, жодних доказів не можливості прибуття в судові засідання ні позивач ані його адвокат суду не надали, а тому суд провів засідання без участі позивача та його представника адвоката Пилипчука Ю.Г.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явивсь, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайту суду, будь-яких заяв чи клопотань не надходило, а тому суд розглянув справу без його участі. 
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`яивлась, її представник адвокат Томашевська О.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, зазначила, що позовна заява не підтверджена належними доказами, померлий не підписував боргову розписку, відповідно заборгованість відсутня, крім того позивачем не надано оригіналу боргової розписки, що унеможливлює проведенню експертизи, інших доказів про наявність боргу позивачем не надано, а тому просить у задоволенні позовних вимоги відмовити в повному обсязі.
Третя особа Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В.Я. не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, в ході розгляду справи направив до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, в розгляді спору покладається на розсуд суду.
Суд, заслухавши представнрка відповідача ОСОБА_1 – адвоката Томашевську О.А., дослідивши матеріали справи, прийшов до такого висновку.
Відповідно до копії боргової розписки від 07.06.2024, в якій зазначено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дав цю розписку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про те, що він отримав від нього в борг грошову суму в розмірі 8 тисяч доларів (вісім тисяч доларів) готівкою. Зобов`язався повернути позику в строк до 7 червня 2025 року без відсотків. Факт повернення, грошових коштів буде підтверджений відповідним записом на зворотній стороні цієї розписки.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 21.11.2025 року постановлено зобов`язати ОСОБА_2 надати оригінал розписки для огляду в судове засідання та витребувано у нотаріуса копію спадкової справи, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .
Згідно з копією спадкової справи № 114/2025 щодо спадщини померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 спадкоємцями померлого є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до положень ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 527 ЦК України, передбачено зобов`язання боржника виконати свій обов`язок, а кредитора - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, а також право кожної із сторін у зобов`язанні вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.
Статтею 545 ЦК України визначено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.
В постанові № 369/3340/16-ц від 22 серпня 2019 року Верховного Суду, колегія суддів зазначає, що з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України, суд повинен установити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. При цьому факт отримання коштів у борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо установити, що відбулася передача певної суми коштів від позичальника до позикодавця.
Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику, така позиція висвітлена у постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року (справа №6-63цс13). За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі №723/304/16-ц зазначено, що за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки.
Також суд враховує, що у постанові Верховного Суду від 12 січня 2022 року у справі №206/6401/18 зазначено, що: на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Факт отримання коштів у борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо установити, що відбулася передача певної суми коштів від позичальника до позикодавця. Досліджуючи боргові розписки чи інші письмові документи, суд для визначення факту укладення договору повинен виявляти справжню правову природу правовідносин сторін незалежно від найменування документа та, залежно від установлених результатів, зробити відповідні правові висновки.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 95 ЦПК України учасник справи, який подає письмові докази в копіях(електронних копіях),повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Відповідно до ч. 6 ст. 95 ЦПК України, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 21.11.2025 року постановлено зобов`язати ОСОБА_2 надати оригінал розписки для огляду в судове засідання.
Однак, позивачем ОСОБА_2 до суду оригіналу розписки від 07.06.2025, як документа, що підтверджує боргове зобов`язання ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , суду станом на день розгляду справи не надано.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19.12.2018 у справі № 544/174/17 зроблено висновок щодо застосування положень статті 545 ЦК України і вказано, що у статті 545 ЦК України передбачено презумпцію належності виконання обов`язку боржником, оскільки наявність боргового документа в боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. І навпаки, якщо борговий документ перебуває у кредитора, то це свідчить про неналежне виконання або невиконання боржником його обов`язку.
Таким чином, наявність оригіналів розписок у позивача (позикодавця) згідно з положеннями статті 545 ЦК України свідчить, що зобов`язання з повернення позики позичальником не виконано. При цьому, знаходження у позикодавця лише копій розписок не може доводити, що договір боржником не виконаний, оскільки оригінал в такому разі міг бути переданий боржнику або знищений у зв`язку з виконанням боргового зобов`язання позичальником. Тому суди при розгляді таких спорів зобов`язані дослідити саме оригінали розписок та оригінали договорів позики.
Враховуючи вищевикладене, з аналізу спірних правовідносин та матеріалів справи суд позбавлений можливості вивчити зміст розписки від 07.06.2025 та встановити той факт, що за даною розпискою ОСОБА_4 отримав грошові кошти в сумі 8 000 тисяч доларів в борг від ОСОБА_2 .
Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду розглянув справу № 154/3443/18 та встановив, що наявність оригіналу боргової розписки у позивача без зазначення на ній про повернення оспорюваних сум, свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане.
Тобто, суд, вирішуючи спір про повернення боргу по суті, обов`язково повинен пересвідчитися в існування відповідного оригіналу боргової розписки та оглянути цей оригінал в судовому засіданні.
Приймаючи до уваги те, що позивачем на підтвердження позовних вимог не подано до суду оригіналу боргової розписки, представник відповідача адвокат Томашевська О.А. заперечувала отримання померлим ОСОБА_2 коштів за борговою розпискою, оскільки останній вказану розписку від 07.06.2025 не підписував, кошти не отримував, за таких обставин суд доходить висновку про залишення позову без задоволення за необґрунтованістю та недоведеністю заявлених вимог.
Питання про судові витрати підлягають вирішенню судом у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, а саме судові витрати, в зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, покладаються на позивача у справі.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 525-526, 1046, 1049, 1050 Цивільного Кодексу України ст.ст. 4, 12,13, 81,83 141, 182, 264-265, 279 ЦПК України, суд, 
УХВАЛИВ:
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Сєтак Віктор Ярославович про стягнення боргу за борговою розпискою від 07.06.2024 - відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 . 
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 .
Третя особа Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Сєтак Віктор Ярославович, місце знаходження: 10014 м. Житомир, вул. Басейна, буд.3
Повний текст судового рішення складено 04.05.2026

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО