Справа № 632/827/26	
 	провадження №3/632/288/26	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2026 року місто Златопіль

Суддя Златопільського міськрайонного суду Харківської області Васянович Г.М., розглянувши справу про адміністративні правопорушення, яка надійшла від відділення поліції № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2, ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , працюючого апаратником у ТОВ «Надія», який раніше притягався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП - постанова Златопільського міськрайонного суду Харківської області від 07 травня 2026 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство стосовно неповнолітньої особи, за наступних обставин.
Так, ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , систематично вчиняє домашнє насильство психологічного характеру відносно свого неповнолітнього сина – ОСОБА_2 , 2008 року народження. Зокрема під час конфлікту, який відбувся 20 квітня 2026 року ОСОБА_1 ображав сина ОСОБА_2 брутальною лайкою та погрожував останньому застосуванням фізичного насильства, кидався до нього битися. 
Вказаними діями ОСОБА_1 завдає шкоди психічному здоров`ю потерпілого. 

Справа про адміністративне правопорушення розглядалася у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки від останньої, належним чином сповіщеної про місце та час розгляду справи, не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Обставини вчинення правопорушення підтверджується сукупністю даних протоколу про адміністративне правопорушення від 20 квітня 2026 року, поясненнями ОСОБА_2 у судовому засіданні, які за своїм змістом відповідають викладеному вище, терміновим заборонним приписом стосовно кривдника, даними, зафіксованими у протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення (або таке, що готується), рапортом поліцейського, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та самого ОСОБА_1 , формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, рівень яких визначено як середній. 

При вирішенні питання про визначення виду та міри стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, те, що ОСОБА_1 на день вчинення зазначеного вище правопорушення до адміністративної відповідальності не притягався.

Щодо застосування заходів, передбачених ст. 39-1 КУпАП, то суд враховує, що це право суду, оскільки вказана норма передбачає, що уразі вчинення домашнього насильства суд під час вирішення питання про накладення стягнення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство на проходження програми для таких осіб. 

Враховуючи обставини справи, характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, вважаю за необхідне застосувати відносно нього лише адміністративне стягнення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а положення ст. 39-1 КУпАП про проходження програми, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» - не застосовувати.

Окрім того, згідно із протоколом про адміністративне правопорушення – серія ВБА № 161076 від 30 травня 2026 року, ОСОБА_1 повторно вчинив домашнє насильство за наступних обставин.
Так, 30 травня 2026 року протягом дня ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру щодо дружини ОСОБА_3 , а саме: ображав її нецензурними словами, погрожував застосуванням фізичного насильства, внаслідок чого у ОСОБА_3 погіршилось самопочуття, та вона вживала заспокійливі засоби. 
Вказаними діями ОСОБА_1 була завдана шкоди психічному здоров`ю потерпілої. 

Під час судового розгляду ОСОБА_3 заперечила факт вчинення щодо неї вдень 30 травня 2026 року домашнього насильства її чоловіком ОСОБА_1 , і пояснила, що наряд поліції прибув за викликом останнього. Поліцейській склав протокол про адміністративне правопорушення щодо неї за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та за власною ініціативою щодо ОСОБА_1 про нібито вчинення ним домашнього насильства щодо неї. 
Проте, вона до поліції із будь-якими заявами не зверталася, поліцейські пояснення у неї не відбирали, зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 її не знайомили. 

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані матеріали, доходжу наступного висновку.

Частиною 3 ст. 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Згідно із пунктами 3, 14 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 3 ст. 173-2 КУпАП необхідно з`ясувати, чи дійсно особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу наведених норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

У якості доказів до протоколу долучені:
- письмові пояснення ОСОБА_1 від 30 травня 2026 року, згідно із якими у вказаний день, між ним та його дружиною відбувся конфлікт, під час якого вона казала, що хоче відправити його до лав ЗСУ і він їй агресивно відповів. Чи він їй погрожував він не пам`ятає оскільки був на емоціях. Потім його дружина не впускала додому.
Отже, у своїх поясненнях ОСОБА_1 не повідомив про вчинення домашнього насильства щодо своєї дружини, як про це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення;
- терміновий заборонний припис стосовно кривдника;
- форма оцінки ризиків домашнього насильства, рівень якої визначено як високий.

Водночас, жодних беззаперечних доказів, які підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Відповідно до ст. 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а ст. 245 цього Кодексу передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінивши дані, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та доданих матеріалах у сукупності із поясненнями ОСОБА_3 , доходжу висновку, що суду не надано достатніх даних, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного характеру щодо своєї дружини ОСОБА_3 , та що в його діях наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене вважаю за необхідне відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 284, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 283, 284 КУпАП, 

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, щодо ОСОБА_1 (за протоколом ВБА № 161076), закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 665 гривень 60 коп.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті цього Кодексу та зазначений у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Златопільський міськрайонний суд Харківської області.

Постанова дійсна для пред`явлення до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя:	Г. М. Васянович