Березівський районний суд Одеської області 

14.05.2026
Справа № 494/896/26
Провадження № 3/494/278/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.05.2026 року       м. Березівка
Суддя Березівського районного суду Одеської області Панчишин А.Ю., ознайомившись з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від СРПП Березівського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 зі змінами та доповненнями (далі -КУпАП), - 
ВСТАНОВИВ:
16 квітня 2026 року в провадження судді Березівського районного суду Одеської області Панчишина А.Ю. відСРПП Березівського РВП ГУНП в Одеській області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
Відповідно до протоколу серії ЕПР1 №638366 від 12.04.2026 року про адміністративне правопорушення вбачається, що 12.04.2026 року о 01 год. 51 хв. по вул. Мисливська в м. Березівка, Одеської області водій керувала транспортним засобом Хюндай д.н. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Драгер Alcotest 6820, 0118 чи в медичному закладі водій відмовилась в установленому законом порядку, чим порушила п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених ПКМУ від 10 жовтня 2001 р. №1306, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, однак її представник - адвокат Шулик М.Ю. в судовому засіданні надав свої заперечення на складений протокол. Представник зазначив, що ОСОБА_1 було зупинено без законних на те підстав передбачених ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», а відтак всі подальші дії працівників поліції остання могла не виконувати. В силу доктрини «плодів отруєного дерева» та з огляду на те, що обвинувачення має грунтуватись виключно на законних діях поліцейських здійснення (ст. ст. 1 7 КУпАП, ст. 8 Закону України «Про національну поліцію»), незаконні дії поліцейських щодо зупинки автомобіля роблять й не законними подальші вимоги поліцейських до такого водія щодо необхідності пройти огляд на стан сп`яніння, а тому, відмова водія від незаконної пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння з причин його незаконної зупинки не може бути караною за ст. 130 КУпАП. Аналогічні висновки містяться і в судовій практиці, до прикладу, у постанові Київського апеляційного суду від 14.09.2023 у справі № 756/1655/23, у постанові Одеського апеляційного суду від 15.05.2025 року (справа №494/321/25).
Також представник наголосив на тому, що після зупинки транспортного засобу, водію всупереч пунктом 3-5 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» №1452/735 від 09.11.2015 року працівник поліції перед проведення огляду на стан сп`яніння поінформувати особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння про порядок застосування спеціального технічного засобу. Однак працівник поліції, перед оглядом його на стан сп`яніння на місці його зупинки, не зазначає водієві жодної з ознак алкогольного сп`яніння, шо передбачені пунктом 3 розділу І Інструкції. Тобто, долученим до матеріалів справи відеозаписом не підтверджуються фактичні обставини події, що зазначені у протоколі поліцейським, а саме факту виявлення поліцейським у водія ОСОБА_2 трьох ознак алкогольного сп`яніння, а саме (запах алкоголю з порожнини рота; почервоніння шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці), як про це помилково зазначено поліцейським у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП
Крім того, на відеозаписі відсутнє вилучення транспортного засобу, під керуванням ОСОБА_1 та передача його тверезому водієві.
Представник ОСОБА_1 зазначає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні. Складений відносно ОСОБА_1 протокол за своєю процесуальною суттю є фіксацією правопорушення та інформація, яка в нього вноситься повинна грунтуватися на первинних доказах, зокрема на візуальних спостереженнях, фото- та відео-фіксації, поясненнях свідків, тощо. Наголошує, що навіть у разі наявності підпису водія у протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності, це не може бути беззаперечним доказом його вини. Вказане підтверджується практикою ВС, а саме Постановою ВС/КАС №757/2757/16-а від 22.07.2019 року.
Також працівниками поліції не було з`ясовано ту обставину, що прізвище особи, яку вони зупинили інше, а саме ОСОБА_3 , однак протокол був складений на змінене прізвище ОСОБА_1 . Враховуючи наведене, просить закрити провадження по справі. 
Так, на підтвердження винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП працівниками поліції надано наступні докази:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №638366 від 12.04.2026 року;
- направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.04.2026 року; 
- пояснення ОСОБА_1 від 12.04.2026 року;
- постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 12.04.2016 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП; 
- наказ №46/3 Одеської обласної військової адміністрації «Про запровадження на території Одеської області комендантської години» від 30.01.2024 року; 
- розписка про передачу транспортного засобу тверезому водієві ОСОБА_4 ; 
- довідка про отримання посвідчення водія. 
- диск з відеозаписом, на якому відображено зафіксовані обставини справи.
Зазначені дії Зайферт ( ОСОБА_1 ) кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Щодо посилання представника ОСОБА_2 на незаконність зупинки, то суддя зазначає, що у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні, відповідними розпорядженням обласних військових адміністрацій на території визначених областей України до завершення дії воєнного стану, зокрема і на території Одеської області, встановлено комендантську годину з 00 год. 00 хв. по 05 год. 00 хв.
Відповідно до підпунктів 2, 4 п. 16 Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан затвердженого Постановою КМУ № 573 від 8 липня 2020 року, патрулям на території, де запроваджено комендантську годину та встановлено спеціальний режим світломаскування, в установленому законодавством порядку надано право:
- перевіряти в осіб посвідчення, документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, або паспортні документи іноземця, особи без громадянства, документи, що підтверджують законність перебування на території України, та перепустки, а в разі їх відсутності - затримувати відповідних осіб та доставляти в органи або підрозділи Національної поліції для встановлення особи; за потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, які ними перевозяться;
- тимчасово обмежувати або забороняти на вулицях та дорогах, окремих ділянках місцевості та в інших громадських місцях перебування або пересування осіб, рух транспортних засобів, зокрема транспортних засобів іноземних, консульських установ чи представництв міжнародних організацій; виводити осіб з окремих ділянок місцевості та об`єктів, евакуйовувати транспортні засоби.
Враховуючи, що ОСОБА_2 керувала транспортним засобом в період дії комендантської години, то працівники поліції мали право зупинити транспортний засіб для перевірки документів водія та пасажирів, а також для огляду автомобіля.
Разом з тим, з долучених до матеріалів цієї справи відеозаписів, які перевірено судом на дійсність процедури фіксації огляду водія на стан алкогольного сп`яніння та її відповідність вимогам закону, встановлено рух транспортного засобу, а саме «Хюндай», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зупиняється на вимогу поліцейських, шляхом вмикання останніми проблискових маячків. До вказаного автомобіля підійшли працівники поліції та запитали жінку, яка сидить за кермом, чому вона керує в комендантську годину. У подальшому 01:51 12.04.2026 року працівник поліції запитав, хто вживав спиртне, на що відповів пасажир, який вийшов з машини, що він вживав. В подальшому працівник поліції звертає увагу водія, щоб вона подихала на нього, при цьому не зазначає водієві жодної з ознак алкогольного сп`яніння та пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. 
Згідно пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» № 1452/735 від 09.11.2015, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції.
Відповідно до пункту 3 Розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Пунктом 1 Розділу ІІ Інструкції також передбачено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
Згідно п. 6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Пунктами 3-5 розділу ІІ вказаної Інструкції визначено, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу.
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно п. 7 розділу І вказаної Інструкції .
З урахуванням наведеного вище, суддя вважає необхідним визнати, що проведення у даному випадку огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння щодо водія ОСОБА_2 працівником поліції проведено з порушенням встановленої процедури огляду, що визначена Інструкцією № 1452/735 та положеннями статті 266 КУпАП.
Зокрема, судом встановлено не дотримання працівником поліції п. 3 розділу І та п. 1 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015, оскільки лише за наявності виявлених поліцейським ознак алкогольного сп`яніння та повідомлення про їх наявність водієві, поліцейський має підстави вимагати від водія пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів або в закладі охорони здоров`я.
Проте, з переглянутого відеозапису видно, що працівник поліції пропонуючи водієві пройти огляд на стан сп`яніння на місці його зупинки, не зазначає водієві жодної з ознак алкогольного сп`яніння, що передбачені пунктом 3 Розділу І Інструкції. 
Тобто, долученим до матеріалів справи відеозаписом не підтверджуються фактичні обставини події, що зазначені у протоколі поліцейським, а саме факту виявлення поліцейським у водія ОСОБА_2 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, як про це помилково зазначено поліцейським у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду, що в даному випадку відсутнє.
З відеозапису, долученого до протоколу, вбачається, що поведінка ОСОБА_1 є адекватною, спокійною, вона спілкується з поліцейськими, логічно висловлює свої міркування.
Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 року в розділі 13 передбачено, що Тимчасове затримання транспортного засобу проводиться поліцейським відповідно до Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1102, у разі наявності в нього підстав вважати, що водієм учинено порушення, передбачені частинами першою - четвертою, шостою і сьомою статті 121, частинами третьою, п`ятою, шостою та сьомою статті 122 (у частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома)), статтями 122-5, 124, 126, частинами першою - четвертою статті 130, статтями 132-1, 206-1 КУпАП.
За наявності правових підстав, передбачених абзацом першим пункту 1 цього розділу, тимчасове затримання транспортного засобу проводиться шляхом його блокування або доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку.
Разом з цим, оскільки працівники поліції вбачали в діях ОСОБА_5 ( ОСОБА_1 ) ознаки алкогольного сп`яніння, останні повинні були здійснити тимчасове затримання транспортного засобу «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому скласти акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу і долучити такий до матеріалів про адміністративне правопорушення, однак такий акт не був складений та долучений. На відеозаписі відсутній і момент передачі вищевказаного транспортного засобу тверезому водієві. 
Згідно розписки про від 12.04.2026 року наданої в розпорядження суду вбачається, що транспортний засіб працівниками поліції був переданий пасажиру ОСОБА_4 , який повинен був не допускати до керування ОСОБА_2 протягом доби, однак як вбачається з відеозапису місця зупинки о 01:52 год 12.04.2026 року ОСОБА_4 сам повідомив працівникам поліції, що цього ж дня вживав алкогольні напої, таким чином перебував у стані алкогольного сп`яніння. 
Крім цього, працівниками поліції не було з`ясовано ту обставину, що дійсне прізвище водія, який керував транспортним засобом на момент зупинки транспортного засобу було   ОСОБА_3 , а не   ОСОБА_1 , що вбачається з копії паспорта наданого представником особи, що притягається до відповідальності.
Відповідно до ст. 8 Конституції України «В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії…».
Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_6 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».
Вищенаведені факти, що встановлені судом в ході перегляду долученого до справи відеозапису, а тому у відповідності до ст. 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_5 ( ОСОБА_1 ), оскільки дії останньої не підтверджуються, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Враховуючи допущені працівником поліції порушення порядку проведення процедури огляду водія ОСОБА_2 на визначення стану алкогольного сп`яніння, що передбачені положеннями ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015, суд приходить до висновку, що в даному випадку (через порушення процедури проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння), такий огляд водія на визначення стану алкогольного сп`яніння, у відповідності до ч. 5 ст. 266 КУпАП, необхідно визнати недійсним, у зв`язку із чим в діях водія ОСОБА_2 відсутні порушення вимог п. 2.5 ПДР України, а тому слід вважати, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, провадження по даній справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 складу вказаного адміністративного правопорушення.
Керуючись п. 1 ст. 247, п. 2 ч. 8 ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя
постановив:
Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Суддя          Панчишин А.Ю.