Справа № 347/1466/26
Провадження № 2/347/1091/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2026 року м. Косів
Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі: 
Головуючої-судді: Крилюк М.І.
секретаря: Лазорик Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за довогором позики, -

В С Т А Н О В И В:
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики. Позовні вимоги мотивовано тим, що 18 жовтня 2020 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №3778997 на умовах повернення позики в кінці строку її користування. За умовами договору позикодавець надав відповідачу грошові кошти у сумі 1 500,00 грн строком на 12 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,6 % за кожен день користування позикою.
Договір було укладено в електронній формі та підписано відповідачем шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису), надісланого на електронну адресу, вказану ним під час реєстрації, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Факт підписання договору підтверджується довідкою про ідентифікацію.
На виконання умов договору позикодавець перерахував відповідачу грошові кошти у сумі 1 500,00 грн шляхом безготівкового переказу на його платіжну картку через платіжну систему ТОВ «ФК Фінекспрес». Зазначені обставини підтверджуються електронною платіжною інструкцією, листом ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та довідкою ТОВ «ФК Фінекспрес» про виконання платіжної операції.
Позивач посилається на положення статей 205, 207 ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію», а також практику Верховного Суду, відповідно до яких договір, укладений в електронній формі, прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Крім того, позивач зазначає, що відповідно до умов договору та Правил надання грошових коштів у позику, у разі неповернення позики або процентів товариство мало право нараховувати проценти за понадстрокове користування позикою протягом не більше ніж 90 календарних днів. Умовами договору також було передбачено можливість пролонгації або автопролонгації строку користування позикою.
Укладення договору було можливим лише після проходження відповідачем процедури реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі кредитодавця, надання персональних даних, погодження з умовами договору та Правилами надання позики, а також підтвердження укладення договору шляхом використання одноразового ідентифікатора.
За твердженням позивача, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, платежів на погашення заборгованості не здійснив, у зв`язку з чим станом на дату звернення до суду утворилася заборгованість у сумі 10 528,00 грн, з яких 4 000,00 грн становить основна сума боргу, а 6 528,00 грн — заборгованість за процентами.
Позивач також зазначає, що право вимоги за договором позики неодноразово відступалося на підставі договорів факторингу. Так, 01 квітня 2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило право вимоги ТОВ «Сіроко Фінанс» за договором факторингу №016-010421, а 05 грудня 2025 року ТОВ «Сіроко Фінанс» передало право вимоги ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» на підставі договору факторингу №05/12/25-01. Перехід права вимоги підтверджується відповідними договорами факторингу та витягами з реєстрів прав вимоги.
Посилаючись на викладені обставини, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» заборгованість за договором позики №3778997 у розмірі 10 528,00 грн, з яких 4 000,00 грн — основний борг та 6 528,00 грн — проценти, а також судовий збір у сумі 2 662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500,00 грн.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач  ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Відзиву на позовну заяву, заяв чи клопотань до суду від відповідача не надходило.
За таких обставин, враховуючи належне повідомлення відповідача про розгляд справи, відсутність відзиву на позов та неявку відповідача у судове засідання без поважних причин, суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України дійшов висновку про можливість заочного розгляду справи.
Ухвалою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 29 червня 2026 року справу призначено до заочного розгляду відповідно до положень ст. 281 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази, подані позивачем, перевіривши їх належність, допустимість, достовірність та достатність у сукупності відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд встановив такі обставини.
Із паспорту позики №3778997 від 18.10.2020 року (а.с.10-12) вбачається, що 18 жовтня 2020 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики на умовах повернення позики в кінці строку її користування, відповідно до якого позикодавець надав позичальнику грошові кошти у сумі 1 500,00 грн строком на 12 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,6 % за кожен день користування позикою.
Факт укладення договору в електронній формі підтверджується змістом договору позики (додаток №8) та довідкою про ідентифікацію ОСОБА_1 (додаток №9), з яких убачається, що договір був підписаний відповідачем шляхом використання одноразового ідентифікатора, направленого на електронну адресу, зазначену ним під час реєстрації.
Передача відповідачу кредитних коштів у сумі 1 500,00 грн підтверджується платіжною інструкцією №0bb00553-5e5f-42af-93b0-4dc7a6fc654a від 18.10.2020 року (додаток №12), листом ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» №26/02/26-41132 від 26.02.2026 року (додаток №10), довідкою ТОВ «ФК Фінекспрес» №КД-000151902/ТНПП від 16.04.2026 року (додаток №11), а також інформацією щодо банківської картки за НОМЕР_1 (додаток №7). Правовий статус платіжної установи підтверджується витягом з Державного реєстру фінансових установ про видачу ліцензії №37 від 29.01.2016 року (додаток №13).
Умови користування позикою, порядок нарахування процентів, а також можливість пролонгації строку користування позикою визначені договором позики (додаток №8) та Правилами про надання грошових коштів у позику від 14.08.2020 року (додаток №14), які були чинними на момент укладення договору.
Відповідно до розрахунку заборгованості кредитодавця за період з 18.10.2020 по 30.04.2021 року (додаток №3) та розрахунку суми заборгованості відповідача (додаток №4), станом на день звернення до суду заборгованість за договором позики №3778997 становить 10 528,00 грн, з яких 4 000,00 грн — заборгованість за основною сумою боргу, 6 528,00 грн — заборгованість за процентами.
Судом також встановлено, що право вимоги за договором позики №3778997 було відступлено первісним кредитором. Так, відповідно до договору факторингу №016-010421 від 01.04.2021 року (додаток №15), витягу з реєстру прав вимог від 30.04.2021 року (додаток №16) та доказів здійснення оплати за договором факторингу (додаток №17), право вимоги перейшло до ТОВ «Сіроко Фінанс». У подальшому, згідно з договором факторингу №05/12/25-01 від 05.12.2025 року (додаток №18), витягом з реєстру прав вимог від 26.02.2026 року (додаток №19) та доказами здійснення оплати за договором факторингу (додаток №20), право вимоги за зазначеним договором позики перейшло до ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП».
Правосуб`єктність позивача як фінансової установи підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб (додаток №1) та витягом з Державного реєстру фінансових установ №27-0026/24659 від 29.03.2024 року (додаток №2).
Факт сплати судового збору підтверджується платіжною інструкцією (додаток №5), а направлення копії позовної заяви відповідачу — доказами її направлення (додаток №6).
Таким чином, оцінивши письмові докази, подані позивачем, з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності у сукупності відповідно до вимог ЦПК України, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про електронну комерцію» розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до Законів України «Про платіжні послуги», «Про фінансові послуги та фінансові компанії», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України.
Згідно зі статтями 205, 207 ЦК України правочин може вчинятися в електронній формі, а договір, укладений в електронній формі, вважається таким, що укладений у письмовій формі. Відповідно до статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, підписаний шляхом використання одноразового ідентифікатора, має однакову юридичну силу з договором, укладеним у письмовій формі.
Дослідивши договір позики №3778997 від 18.10.2020 року та довідку про ідентифікацію позичальника, суд встановив, що між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики в електронній формі. Договір підписано відповідачем шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був направлений на зазначену ним електронну адресу, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію». Будь-яких доказів, які б свідчили про неукладення договору, використання персональних даних відповідача третіми особами чи оспорювання ним факту укладення договору, матеріали справи не містять.
Зі змісту договору позики вбачається, що позикодавець надав відповідачу грошові кошти у сумі 1 500,00 грн строком на 12 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,6 % за кожен день користування позикою. Крім того, умовами договору та Правилами про надання грошових коштів у позику, з якими відповідач погодився під час укладення договору, передбачено право кредитодавця нараховувати проценти у разі прострочення виконання грошового зобов`язання протягом строку, визначеного договором.
Факт надання відповідачу кредитних коштів підтверджується платіжною інструкцією №0bb00553-5e5f-42af-93b0-4dc7a6fc654a від 18.10.2020 року, листом ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» №26/02/26-41132 від 26.02.2026 року та довідкою ТОВ «ФК Фінекспрес» №КД-000151902/ТНПП від 16.04.2026 року, з яких убачається, що грошові кошти були успішно перераховані на платіжну картку відповідача. Суд вважає зазначені документи належними та допустимими доказами передачі позичальнику грошових коштів, оскільки вони є первинними документами, сформованими платіжною установою під час здійснення платіжної операції.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядку, встановлені договором. Невиконання або неналежне виконання такого обов`язку є порушенням договірного зобов`язання.
Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Умовами договору позики №3778997 сторони погодили порядок нарахування процентів, їх розмір та строк користування позикою, а тому такі умови є обов`язковими для сторін відповідно до вимог ст. 629 ЦК України.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України у разі порушення позичальником строків повернення позики кредитодавець має право вимагати повернення всієї суми заборгованості та сплати процентів, належних відповідно до умов договору.
Матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу, який би свідчив про повернення ОСОБА_1 отриманих грошових коштів, сплату процентів або часткове погашення заборгованості. Так само відповідачем не подано заперечень щодо правильності здійсненого позивачем розрахунку заборгованості, не заявлено клопотань про проведення перевірки такого розрахунку чи його спростування.
Згідно з наданими позивачем розрахунками заборгованості, які узгоджуються з умовами договору позики та не спростовані відповідачем, станом на момент звернення до суду заборгованість ОСОБА_1 за договором позики №3778997 від 18.10.2020 року становить 10 528,00 грн, з яких 4 000,00 грн — основна сума боргу, а 6 528,00 грн — заборгованість за процентами.
Оцінюючи зазначений розрахунок, суд враховує, що він складений із посиланням на умови договору, містить відомості про складові заборгованості, період її нарахування та відповідає іншим письмовим доказам, які містяться у матеріалах справи. Будь-яких доказів неправильності такого розрахунку суду не надано.
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, а одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Невиконання відповідачем умов договору свідчить про порушення взятих на себе договірних зобов`язань.
Судом також установлено, що право вимоги за договором позики №3778997 неодноразово відступалося на підставі договорів факторингу. Так, 01.04.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Сіроко Фінанс» укладено договір факторингу №016-010421, за яким право вимоги перейшло до ТОВ «Сіроко Фінанс». Надалі, 05.12.2025 року між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу №05/12/25-01, відповідно до якого позивач набув права нового кредитора.
Факт переходу права вимоги підтверджується договорами факторингу, витягами з реєстрів прав вимоги та доказами здійснення оплати за відповідними договорами факторингу, що містяться у матеріалах справи.
Відповідно до статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою шляхом відступлення права вимоги, при цьому до нового кредитора переходять усі права первісного кредитора в тому обсязі та на тих умовах, які існували на момент переходу права вимоги. Отже, ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» є належним позивачем у даній справі та має право вимагати від відповідача виконання зобов`язання.
Оцінивши всі наявні у справі докази в їх сукупності відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд доходить висновку, що позивачем доведено факт укладення договору позики, передачі відповідачу грошових коштів, переходу до позивача права вимоги та наявності непогашеної заборгованості. Водночас відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву, не надав доказів виконання зобов`язань або інших обставин, які б спростовували доводи позову, у зв`язку з чим вимоги про стягнення заборгованості є обґрунтованими.
Таким чином, заборгованість ОСОБА_1 за договором позики №3778997 від 18.10.2020 року у розмірі 10 528,00 грн підлягає стягненню на користь позивача.
Щодо вимоги про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що на підтвердження їх понесення позивачем подано договір про надання правничої допомоги №22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025 року, витяг з акта приймання-передачі справ, витяг з акта №10-ДІЛ від 03.04.2026 року, платіжну інструкцію про оплату правничої допомоги, ордер адвоката та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Разом з тим, враховуючи категорію спору, його незначну складність, обсяг підготовлених процесуальних документів, відсутність судових засідань та критерії співмірності, визначені ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд вважає обґрунтованим визначити розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача, у сумі 2 000 грн.
Оскільки позов підлягає задоволенню, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 2 662,40 грн.
Ураховуючи викладене та керуючись статтями 512, 514, 525, 526, 530, 611, 625, 629, 1048–1050, 1054 ЦК України, статтями 12, 13, 76–81, 89, 141, 263–265, 280–282 ЦПК України, суд- 

В И Р І Ш И В:
Позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» (код ЄДРПОУ 44280974, місцезнаходження: 08205, Київська область, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, офіс 40/3, рахунок НОМЕР_3 , відкритий в АТ «ОТП БАНК», МФО 300528) заборгованість за договором позики №3778997 від 18 жовтня 2020 року у розмірі 10 528 (десять тисяч п`ятсот двадцять вісім) гривень 00 копійок, а також судовий збір у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.І. Крилюк