Справа №:755/4589/26
Провадження №: 2/755/5763/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" травня 2026 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді -   Хромової О.О.
при секретарі -   Церні В.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Волошина І.В., звернулась до Дніпровського районного суду міста Києва із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі
1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дня подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття.
На обґрунтування позовних вимог зазначила, що 23 липня 2010 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу у сторін народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 12 липня 2023 року по справі № 755/7245/23 шлюб зареєстрований між сторонами - розірвано. Діти проживають з позивачкою та перебувають на її повному утриманні. Можливість домовитися про спосіб виконання відповідачем обов`язку утримувати дітей у сторін відсутня. Відповідач офіційно працевлаштований з листопада 2024 року в компанії ROITI на посаді інженера з автоматизованого тестування та бізнес-аналітика у сфері управління торгівлею енергоносіями, не є особою похилого віку, працездатний, має задовільний стан здоров`я, а тому спроможний щомісячно сплачувати аліменти, оскільки належне утримання дитини являється обов`язком не тільки матері, але й батька. При цьому, інтереси дітей при визначенні розміру аліментів є більш важливим за інші обставини, тому що виплата аліментів призначена саме для дітей, а не для матері.
З огляду на викладене позов просила задовольнити.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 01 квітня 2026 року відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 07 травня 2026 року на 10 год. 00 хв. Сторонам роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено процесуальні строки.
15 квітня 2026 року (вхід. № 21605) до суду від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Фєтісова Є.П., надійшов відзив на позовну заяву, позовні вимоги, викладені в резолютивній частині позовної заяви, просив задовольнити.
Також представник зазначив, що безпідставним ініціюванням судового процесу по даній справі позивач зловживає своїми процесуальними правами, оскільки, при тому, що відповідач визнає предмет позову (зміст позовних вимог), вимушений подати відзив, через необґрунтованість викладених позивачем підстав позову. Відповідач не заперечує у стягненні з нього на користь позивача аліментів на дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу). Водночас, твердження позивача про те, що діти перебувають на її повному утриманні, є неправдивим та не відповідає дійсності. Позивач систематично отримує від відповідача аліменти, які він сплачує добровільно, за власною ініціативою та за усною угодою із позивачем, на рахунки позивача, а також готівкою, коли позивач приїжджає на територію України, що підтверджується відповідними банківськими квитанціями та особистим листуванням сторін. Лише за період з січня 2024 року по квітень 2026 року відповідачем сплачено аліментів на суму 331 094,57 грн, що, в середньому, складає 11 824,81 грн на місяць. Відповідач має офіційну роботу в Болгарії та систематично сплачує грошові кошти на дітей, такі сплати завжди були погоджені з позивачем.
Також не відповідає дійсності твердження позивача про неможливість погодження способу виконання відповідачем обов`язку утримання дітей. Долучене до відзиву особисте листування сторін свідчить, що відповідач намагався врегулювати вказане питання у досудовому порядку, оскільки відповідач турботливий батько та любить своїх дітей. Звернення з даним позовом до суду обумовлено виключно одноосібною позицією позивача.
07 травня 2026 року у судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Волошин І.В.,
07 травня 2026 року (вхід. № 28571) подав заяву, у якій зазначив, що, хоч відповідач у відзиві і посилається на добровільне надання коштів на утримання дітей, розмір такої допомоги визначається ним самостійно, не має стабільного та гарантованого характеру, тоді як потреби та витрати на утримання дітей постійно зростають. Розгляд справи просив провести без участі позивача та її представника, позов підтримує та просить задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник відповідача - адвокат Фєтісов Є.П., 07 травня 2026 року (вхід. № 28381) подав заяву про розгляд справи без участі відповідача та його представника, позовні вимоги, викладені у резолютивній частині позовної заяви, визнає та просить задовольнити.
Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини і відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що 23 липня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, зареєстровано шлюб сторін, актовий запис
№ 1099. Від шлюбу мають дітей, доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 12 липня 2023 року по справі
№ 755/7245/23 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задоволено, шлюб між ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , зареєстрований 23 липня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1099, - розірвано.
Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
До матеріалів справи також долучено копію свідоцтва про народження від 05 серпня 2011 року серії НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, у кому зазначено, ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_3 , про що у книзі реєстрації народжень 05 серпня 2011 року зроблено відповідний актовий запис
№ 2106. Батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
З копії свідоцтва про народження від 24 червня 2017 року серії НОМЕР_2 , виданого Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у місті Києві, встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_4 , про що 24 червня 2017 року складено відповідний актовий запис № 882. Батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
До матеріалів справи також долучено платіжні документи: від 04 січня 2024 року № 123246559 на суму 13 100,00 грн з призначенням платежу «аліменти: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 », від 02 лютого 2024 року № 129113111 на суму 41 666,00 грн з призначенням платежу «аліменти за січень та лютий 2024 року: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 »; від 15 травня 2024 року № 151472789 на суму 3 762,00 грн з призначенням платежу «аліменти»; від 06 серпня 2024 року на суму 7 000,00 грн з призначенням платежу «аліменти»; від 29 вересня 2024 року № 182928429 на суму 20 233,55 грн з призначенням платежу «аліменти ОСОБА_5 , ОСОБА_6 »; від 12 вересня 2024 року № 179091232 на суму 10 000,00 грн з призначенням платежу «аліменти ОСОБА_5 , ОСОБА_6 »; від 21 жовтня 2024 року № 187890989 на суму 10 000,00 грн з призначенням платежу «аліменти ОСОБА_5 , ОСОБА_6 »; від 30 листопада 2024 року № С36В-Т7Н3-К8МК-В8В3 на суму 23 891,00 грн з призначенням платежу «аліменти ОСОБА_5 , ОСОБА_6 »; від 21 липня 2025 року на суму 1 469 NОK, примітка «аліменти ОСОБА_5 , ОСОБА_6 »; від 05 серпня 2025 року на суму 6 520 NОK, примітка «аліменти ОСОБА_5 , ОСОБА_6 »; від 03 вересня 2025 року на суму 5 270,37 NОK, примітка «аліменти вересень 2025»; від 06 жовтня 2025 року на суму 5 195,85 NОK, примітка «аліменти жовтень 2025»; від 03 грудня 2025 року на суму 5 235,12 NОK, примітка «аліменти жовтень 2025»; від 26 січня 2026 року на суму 4 383,44 NОK, примітка «аліменти січень 2026: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 »; від
11 лютого 2026 року на суму 5 048,63 NОK, примітка «аліменти лютий 2026: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 »; від 12 березня 2026 року на суму 5 523,37 NОK, примітка «аліменти березень 2026: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 »; від 07 квітня 2026 року на суму 5 850,72 NОK, примітка «аліменти квітень
2026: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ».
Також до матеріалів справи долучено особисте листування сторін у мобільному застосунку Viber (користувач ОСОБА_7 ), що містить інформацію про грошові перекази аліментів на дітей, погодження суми таких переказів, способів сплати, тощо.
Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1959 року, підписаною Україною 21 лютого 1990 року та ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної й однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, чи їх шлюб розірвано або вони взагалі не перебували в ньому.
Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до вимог частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно із частиною другою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до роз`яснень пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частини другої статті 182 СК України.
Згідно із статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
За змістом частин першої, другої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Відповідач є працездатним, інших дітей не має, інших стягнень на утримання інших непрацездатних осіб також не має, доказів протилежного суду не надано. Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дітей, передбачених статтею 188 СК України, не встановлено.
Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що присудження аліментів у розмірі
1/3 заробітку (доходу) відповідача ОСОБА_2 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідає інтересам дітей і не порушує права кожної із сторін.
Таким чином, позовні вимоги в частині вимог про стягнення аліментів підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
З урахуванням вказаної норми, аліменти підлягають стягненню з 30 січня 2026 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
За змістом пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до частини першої, другої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку із задоволенням позову судовий збір підлягає стягненню з відповідача.
Водночас, частиною першою статті 142 ЦПК України передбачено, що, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Таким чином, враховуючи задоволення позовних вимог, факт визнання позову відповідачем та звільнення позивача від сплати судового збору в силу закону, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 50 % судового збору, що підлягав сплаті при зверненні до суду із позовною заявою немайнового характеру, що складає 665,60 грн.
На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про охорону дитинства», статтями
180-185, 191 СК України, статтями 4, 5, 12, 13, 49, 76, 81, 89, 141, 259, 263 - 265, 274, 279, 353 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , 
ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду - 30 січня 2026 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок).
Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Дніпров.р-н/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, Банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок - № UA478999980313141206000026005, Код класифікації доходів бюджету - 22030101. 
Допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: 
АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: 
АДРЕСА_2 . 

Суддя О.О. Хромова