Справа № 369/18019/24
Провадження № 1-кп/369/1090/26 

В И Р О К
іменем України
24.04.26 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:   
головуючої судді ОСОБА_1 ,      
за участю секретаря ОСОБА_2 , 
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 12024111050001558 від 15 вересня 2024 року за обвинуваченням  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білогородка Бучанського району Київської області, громадянина України, одружений, має неповнолітніх дітей, 2021 та 2017 року народження, солдат військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, 
ВСТАНОВИВ:
Будучи стрільцем-снайпером 4 аеромобільного відділення 3 аеромобільного взводу 1 аеромобільної роти аеромобільного батальйону у військовій частині НОМЕР_1 , ОСОБА_5 близько 14 год. 50 хв. 14.09.2024, будучи обізнаним, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen Jetta», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в якому також перебували пасажири - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рухався поблизу с. Білогородка, проїзною частиною автодороги сполученням с.Білогородка - с. Святопетрівське, Бучанського району Київської області в напрямку с. Святопетрівське Бучанського району Київської області.
Наближаючись до лівостороннього заокруглення дороги відносно свого напрямку руху, ОСОБА_5 у порушення вимог п. 1.5, п. п. б п. 2.3 та п. 12.1 Правил дорожнього руху, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, тобто діючи необережно, не врахував дорожню обстановку та не обрав безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно його контролювати та безпечно керувати транспортним засобом, здійснюючи випередження невстановлених автомобілів, не впорався із керуванням та виїхав за межі проїзної частини ліворуч, де допустив перекидання автомобіля, «Volkswagen Jetta», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .
У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «Volkswagen Jetta», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді хребетно-спинномозкової травми, яка включає в себе крайовий перелом тіла 6-го шийного хребця, перелому остистих відростків 5-го, 6-го шийних хребців, дана хребетно-спинномозкова травма відноситься до тяжкого.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті. Пояснив, що дійсно 14.09.2024 керував транспортним засобом «Volkswagen Jetta», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , поблизу с. Білогородка Бучанського району Київської області не впорався із керуванням та виїхав за межі проїзної частини ліворуч під час заокруглення дороги і допустив перекидання автомобіля, яким він керував в зв`язку із чим пасажир ОСОБА_4 отримав тяжкі тілесні ушкодження. У вчиненому розкаявся, просив суворо не карати, просив вибачення у потерпілого.
Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що претензій до обвинуваченого немає, оскількит йому відшкодовано добровільно обвинуваченим витрати на лікування в сумі 62000 грн, вибачення його прийняв, просив останнього суворо не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винуватим в повному обсязі та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінального правопорушення, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків. 
Показання обвинуваченого, є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи та сукупності зібраних і досліджених в судовому засіданні доказів, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння обвинуваченим обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених обвинувальному акті, доведена повністю.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Враховуючи, що згідно із ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, є тяжким злочином, враховуючи особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітніх дітей, 2021 та 2017 року народження, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, суд вважає необхідним призначити йому основне покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.
З урахуванням ставлення обвинуваченого до вчиненого, який раніше не судимий, беручи до уваги його соціальні зв`язки, а також враховуючи, що обвинувачений є учасником бойових дій, добровільно відшкодував потерпілому збитки, завдані кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.
Суд дійшов висновку, що застосування ст. 75 КК України дозволяє індивідуалізувати покарання з урахуванням обставин злочину та особи правопорушника, що відповідає європейським стандартам кримінальної юстиції.
Так, Європейські правила пробації (Recommendation СМ/Rec(2010)1) та Європейські правила щодо покарань і заходів у громаді (Recommendation CM/Rec(2017)3) установлюють, що втручання має бути пропорційним тяжкості правопорушення та належно оціненому ризику, а позбавлення волі – винятковим заходом.
Україна використовує європейські правила та стандарти у сфері покарань і заходів, зокрема, через прийняття міжнародних норм та їх імплементацію у власне законодавство. Ці норми базуються на принципах гуманізму, прав людини та ефективності ресоціалізації, що відображено у КК України та Кримінально-виконавчому кодексі України, які передбачають різні види покарань та заходів, а також у Конституції України, що гарантує права засуджених.
Крім того, суд зазначає, що право керування транспортними засобами не є абсолютним правом, а його обмеження у формі позбавлення спеціального права є допустимим, якщо воно обґрунтоване необхідністю захисту життя і здоров`я інших осіб. При цьому, суд доходить висновку, що непризначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами не відповідало б принципу справедливості, не забезпечило б превентивної мети покарання та не відповідало б європейським стандартам захисту публічних інтересів.
Отже, беручи до уваги дії обвинуваченого, їх наслідки, суд дійшов висновку, що дії водія ОСОБА_5 можуть становити небезпеку для інших учасників дорожнього руху, у зв`язку з чим вважає необхідним призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався. 
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого в сумі 7163,10 грн. 
Доля речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.
Стягнути з  ОСОБА_5  на користь держави 7163 (сім тисяч сто шістдесят три) грн 10 коп. процесуальних витрат на залучення експерта.
Речові докази:
- автомобіль марки «Volkswagen Jetta», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який повернуто на відповідальне зберігання ОСОБА_5 - залишити у користуванні власника ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору; інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді; копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1