СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ун. № 755/4834/25
пр. № 2/759/1157/26
27 травня 2026 року м. Київ
Святошинський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді Твердохліб Ю.О.,
за участю секретаря судових засідань Жиглій Є.В.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю з спадкодавцем,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом, в якому просив встановити факт його постійного проживання з його бабусею - ОСОБА_3 на час відкриття спадщини.
Свої вимоги позивач мотивував тим, що його у березні 2015 року померла його бабуся - ОСОБА_3 . Він був зареєстрований та постійно проживав з бабусею за адресою: АДРЕСА_1 з липня 2005 року. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира АДРЕСА_1 . Він є єдиним спадкоємцем після ОСОБА_3 , інших спадкоємців за законом або заповітом немає. 
Протягом останніх шести років він приймав активну участь в житті бабусі, доглядав за нею, забезпечував її всім необхідним, одягом, ліками, продуктами харчування. Прожиавли удвох, мали спільний бюджет, разом харчувалися, купували майно для спільного користування, разом робили кометичний ремонтв квартирі, надавали взаємну допомогу один одному. ОСОБА_3 неодноразово лікувалася у різних медичних закладах, проте стан її здоров`я погіршувався, з часом вона стала безпорадною, не могла самостійно забезпечувати умови свого життя, потребувала стороннього догляду та піклування. Такий догляд здійснював він по день її смерті, що можуть підтвердити свідки.
У 2017 році він звернувся до нотаріуса, протей ому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки пропустив шестимісячний строк звернення.
Стверджує, що встановлення факту їх спільного проживання однією сім`єю має юридичне значення для оформлення його спадкових прав, оскільки він вважається таким, що прийняв спадщину. 
Процесуальні дії 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Дніпровського районного суду міста Києва від 26.03.2025 року визначено головуючого суддю Гаврилову О.В. (а.с.21-22).
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 31.03.2025 року цивільну справу передано за підсудністю до Святошинського районного суду міста Києва (а.с. 29).
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Святошинського районного суду міста Києва від 17.06.2025 року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О. (а.с.30-31).
Ухвалою судді Святошинського районного суду міста Києва від 20.06.2025 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в загальному позовному провадженні (а.с. 32-33).
23.07.2025 року від Київської міської ради надійшов відзив, в якому росять прийняти рішення на підставі поданих доказів, а ткож про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору (а.с.38-40).
В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, надали пояснення аналогічні викладеному в позові, просили заявлені вимоги задовольнити. 
Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, у відзиві просив слухати справи у відсутності представника КМР.
Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані стороною позивача докази, дійшов таких висновків.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Фактичні обставини справи
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 09.03.2025 року (а.с. 12).
11.02.2011 року ОСОБА_3 складено заяву керівнику органу приватизації щодо передачі у приватну власність квартири АДРЕСА_1 в рівних долях з ОСОБА_1 (а.с.11).
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.05.2010 року ОСОБА_3 є спадкоємицею частки квартири АДРЕСА_4 після її сина - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10).
Послуги ТОВ «Воля кабель» за адресою АДРЕСА_1 у 2012 році, 2017 роках були замовлені ОСОБА_1 , що підтверджується протоколами (а.с.15-18).
Відповідно до копії паспорта громадянина України ОСОБА_1 прописаний з 12.07.2005 року за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9).
Звертаючись до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, позивач зазначає, що встановлення такого факту йому необхідно для отримання спадщини.
Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1264 ЦК України передбачає, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Згідно з частинам 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.
За таких обставин встановлення факту проживання заявника зі спадкодавцем однією сім`єю має правове значення для заявника, через те, що тягне за собою виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян.
Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляд справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показав, що знає позивача давно. ОСОБА_1 проживав з ОСОБА_3 з дитинства, це його бабуся, з матір`ю не склалося. Він бував у них вдома. Коли ОСОБА_3 хворіла він допомагав ОСОБА_1 їздити за продуктами харчування, до лікарні, оскільки має автомобіль. 
У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Встановлення факту постійного проживання позивача разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини встановлюється з метою реалізації заявником прав спадкоємця. Чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення даного юридичного факту.
Враховуючи викладене, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, суд вважає за встановлене проживання позивача ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а тому суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог заявника та їх задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 90, 95, 141, 206, 229, 258, 
259, 263-265, 268, 273, 315, 352, 354 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю з спадкодавцем задовольнити.
Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 08 березня 2010 року до часу відкриття спадщини, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 у квартирі АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч. 1 ст. 273 ЦПК України).
У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 2 ст. 273 ЦПК України).
Інформація про учасників:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянин України, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Київська міська рада, код ЄДРПОУ 22883141, адреса: 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36.
Повний текст рішення складений та підписаний 05.06.2026.

Суддя Ю.О. Твердохліб