Справа № 166/182/26 
Провадження № 2/161/3708/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2026 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області 
в складі: головуючого – судді Філюк Т.М.,
за участю секретаря судового засідання Романюк М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В :

29 січня 2026 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» звернувся до Ратнівського районного суду Волинської області з позовною заявою, поданою через систему "електронний суд" до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Ухвалою судді Ратнівського районного суду Волинської області від 10 лютого 2026 року постановлено передати дану справу за підсудністю на розгляд до Луцького міськрайонного суду Волинської області. 
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 22.12.2020 року між ТОВ «Займер» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 168274 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов кредитного договору клієнту надані грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти та виконати інші обов`язки, передбачені договором на наступних умовах: сума виданого кредиту 4 000,00 грн., строк кредиту 30 днів, стандартна процентна ставка 2 % в день. 28.10.2021 між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 01-28/10/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників, тим самим позивач набув права грошової вимоги до відповідача.
Всупереч умов кредитного договору № 168274 від 22.12.2020 року, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав , а тому станом на 24.11.2025 року утворилась заборгованість у розмірі 20 880 грн., яка складається з наступного: 4 000 грн. прострочена заборгованість по кредиту; 16 880 грн. прострочена заборгованість за процентами.
На підставі наведеного, просить суд, стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість в розмірі 20 880 грн . згідно кредитного договору № 168274 від 22.10.2020 року та понесені судові витрати по справі, в тому числі витрати на правову допомогу адвоката.
Ухвалою судді від 05 березня 2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали.
В судове засідання представник позивача не з`явився, 17 квітня 2026 року від представника позивача Пархомчука С.В. надійшла заява про розподіл судових витрат, у якій просить розгляд справи проводити без виклику сторін.
Від відповідача ОСОБА_1 20 травня 2026 року надійшла заява, у якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, вказує, що позовні вимоги визнає у повному обсязі.
У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом установлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 22.12.2020 року між ТОВ «Займер» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 168274 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов кредитного договору клієнту надані грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти та виконати інші обов`язки, передбачені договором на наступних умовах: сума виданого кредиту 4 000,00 грн., строк кредиту30 днів, стандартна процентна ставка 2 % в день або 730 % річних. Кредитний договір підписаний електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора (а.с. 11,12).
ТОВ «Займер» повністю виконало свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором, надавши йому кредит, шляхом зарахування кредитних коштів на картковий рахунок відповідача у розмірі 4 000 грн., що підтверджується з інформаційною довідкою щодо здійснення грошових коштів, наявною в матеріалах справи (а.с. 23).
28.10.2021 між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 01-28/10/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступило ТОВ «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників, тим самим позивач набув права грошової вимоги до відповідача .
У порушення умов договору відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, та у зв`язку із цим, станом на 24.11.2025 року у останнього утворилась заборгованість перед ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» у розмірі 20 880 грн., яка складається з наступного: 4 000 грн. прострочена заборгованість по кредиту; 16 880 грн. прострочена заборгованість за процентами (а.с. 23).
Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис є одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
У ч. 1 та ч. 2 ст. 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч. 1 ст. 642 ЦК України).
Таким чином, кредитний договір укладається в письмовій формі, в якому сторонами погоджується розмір кредиту, розмір відсоткової ставки, порядок застосування неустойки за порушення грошового зобов`язання, порядок погашення заборгованості, та інші умови.
За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Положеннями ст.ст.1077, 1078 ЦК України, встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
У відповідності до ч.ч.1, 3 ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно ч. 1 ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Презумпція правомірності Договору факторингу відповідачем не спростована, відтак, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» є новим кредитором у зобов`язанні.
Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ», як набувача права вимоги до цього боржника на підставі договору факторингу № 01-28/10/2021 від 28.10.2021 року, заборгованості за кредитом.
Відповідач в порушення умов Договору не здійснював погашення кредитних коштів, у результаті чого має заборгованість у розмірі 20 880 грн., яка складається з наступного: 4 000 грн. прострочена заборгованість по кредиту; 16 880 грн. прострочена заборгованість за процентами.
Крім того, відповідачем не спростований розрахунок заборгованості процентів за користування кредитом, наданий позивачем.
Верховний Суд у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21 вказав, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», відповідно до якого вимоги позову щодо розміру заборгованості є доведеними у разі, коли стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, заявлений стороною позивача.
Судом встановлено, що умови зазначеного Договору в частині своєчасності сплати боргу відповідачем не виконано. Таким чином доведено факт невиконання вимог закону, з боку відповідача, яке тягне можливість примусового стягнення простроченої суми за кредитним договором № 168274 від 22.12.2020 року.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 168274 від 22.12.2020 року у розмірі 20 880 грн.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.
Згідно з ч. 1ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У відповідності до вимог ст. ст. 141, 142 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 50 відсотків, сплаченого при поданні позову, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, що становить 1 331,20 грн.,50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (1 331,20 грн), підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. 
Щодо стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 500,00 грн, суд зазначає наступне.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
Згідно з актом про отримання правової допомоги від 24.03.2026 ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» (клієнт) прийняло правову допомогу під час підготовки та направлення позову про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , за кредитним договором № 168274 від 22.12.2020 року.
Загальна вартість за послуги з надання правової допомоги становить 10 500 грн, яка складається з наступних послуг: зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання заборгованості (кількість годин - 1 год, вартість - 2000,00 грн); складення та подання до суду позовної заяви, моніторинг та аналіз судової практики (кількість годин 2,5 год., вартість - 5000,00 грн); інші клопотання, заяви до суду, складення процесуальних документів, моніторинг «Єдиного державного реєстру судових рішень» щодо процесуального статусу судової справи (кількість годин 1,5 год., вартість - 3000,00 грн); канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції (вартість - 500,00 грн);
Копією платіжної інструкції № 3 10912 від 24.03.2026 року підтверджується сплата позивачем адвокату Пархомчуку С.В. 10 500,00 грн за надання правової допомоги згідно з договором про надання правової допомоги від 29.12.2023.
Таким чином, суд враховує правові висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2020 року у справі №760/11145/18, про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг, врахувавши складність справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин справи.
Слід зауважити, що до витрат на правову допомогу включено послугу, як моніторинг «Єдиного державного реєстру судових рішень», а також «інші клопотання, заяви до суду», які оцінені у 3 000,00 грн. Разом з цим, адвокат Пархомчук С.В. зареєстрований у системі «Електронний суд». Всі процесуальні документи, а також інформація про рух справи є доступними у його електронному кабінеті, а також за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади Україниhttps://court.gov.ua/, а тому необхідність моніторингу «Єдиного державного реєстру судових рішень» та, відповідно, включення цієї послуги до судових витрат, суд вважає необґрунтованою.
Також суд враховує, що протягом розгляду справи адвокат Пархомчук С.В. направив до суду через систему «Електронний суд» заяву про вирішення питання судових витрат, інших заяв чи клопотань надіслано не було. 
Також у розрахунку вказано витрати адвоката на канцелярські виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції вартістю загальною 500 гривень. Разом з тим, враховуючи, що позовну заяву разом з додатками, та заяву про розподіл судових витрат подано до Луцького міськрайонного суду Волинської області через систему «Електронний суд», суд виснував, що представник позивача не був обтяжений значними витратами на канцелярію, оскільки подані документи з метою формування паперової справи роздруковано судом.
З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, надані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а також враховуючи, що дана цивільна справа не є справою значної складності, розглядалася у спрощеному позовному провадженні з викликом (повідомленням) сторін, об`єм виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) є незначним, суд дійшов висновку, що заявлений стороною позивача розмір вартості послуг за правничу допомогу є завищеним і неспівмірним із предметом даного позову.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 280 ЦПК України, ст.ст. 509, 510, 511, 525, 526, 536, 553, 554, 651, 1048, 1054, 1055 ЦК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за кредитним договором № 168274 від 22 грудня 2020 року в розмірі 20 880 ( двадцять тисяч вісімсот вісімдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривень 20 копійок.
Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі даного позову на підставі платіжної інструкції № 310419 від 08 січня 2026 року, що становить 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривень 20 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» 3 000 ( три тисячі) гривень витрат на професійну правову допомогу.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Кирилівська, буд.82, оф.7; код ЄДРПОУ 42228158);
Відповідач: ОСОБА_1 (останнє зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ). 

Дата складення повного тексту рішення - 25 травня 2026 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду 
Волинської області          Т.М. Філюк