ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/9220/25 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
Судді-доповідача: Бужак Н.П.
Суддів: Кобаля М.І., Файдюка В.В.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року, суддя Скалозуб Ю.О., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у не застосуванні пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова №704) та пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до Постанови № 704 при обчисленні мені грошового забезпечення в період з 29.01.2020 по 03.08.2021 включно розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, а саме у неврахування індексації грошового забезпечення при обрахунку мені одноразової грошової допомоги у разі звільнення у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 26 календарних років служби та із застосуванням як розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 провести мені перерахунок грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 03.08.2021 включно та здійснити доплату одноразової грошової допомоги у разі звільнення у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 26 календарних років служби, із застосуванням при обчисленні розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2020, 01.01.2021, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року) та включно з індексацією грошового забезпечення військовослужбовців відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 та з урахуванням вже виплачених сум.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року адміністративним позов задоволено. 
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. 
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії та ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2025 року справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для задоволення клопотання про вихід із письмового провадження та проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.
В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.
06 березня 2026 року на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду від представника ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшла заява про закриття провадження у справі на підставі п. 5 ч. 1 ст. 238 КАС України у зв`язку зі смертю позивача ОСОБА_1 .
Перевіривши матеріали справи та доводи заяви про закриття провадження у справі, колегія суддів зазначає наступне.
Правові підстави закриття провадження у справі визначені статтею 238 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 238 цього ж Кодексу, суд закриває провадження у справі у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
Відповідно до статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін; 2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення; 3) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; 4) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у визначених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині; 5) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 6) у визначених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених у пунктах 1-5 частини першої цієї статті.
Статтею 319 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
Таким чином, виходячи з правового аналізу положень частини другої цієї статті передбачений випадок, коли в суді апеляційної інстанції буде встановлений факт смерті особи у спорі, що не допускає правонаступництво, то рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню у випадку його законності та обґрунтованості, а повинно визнаватися нечинним, в той же час провадження у справі у всякому разі підлягає закриттю з підстав передбачених п. 5 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України.
Як убачається із матеріалів справи, в архіві Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України наявний актовий запис про смерть № 3214 ОСОБА_1 , складений 14.11.2025, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Так, процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (право попередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку із вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в судочинстві участь останнього, яке можливо за умови, що відповідні правовідносини допускають правонаступництво.
Тобто, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва, зокрема, коли вони пов`язані з особою померлої сторони чи третьої особи з самостійними вимогами, у таких випадках провадження у справі закривається відповідно до вищезазначеної статті. 
Відповідно до вимог статей 1218, 1219 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбаченістаттею 608 цього Кодексу. 
Згідно статті 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. 
Отже, предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю. Предметом спору у даній справі є право позивача на індексацію грошового забезпечення.
При цьому, матеріали справи свідчать, що позивачу не проведено нарахування індексації грошового забезпечення при обрахунку одноразової грошової допомоги у разі звільнення у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 26 календарних років служби та із застосуванням як розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, у відповідні роки, на відповідний тарифний коефіцієнт.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також зважаючи на те, що клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку із необхідністю встановлення правонаступника (спадкоємця) не заявлялося, колегія суддів приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року визнанню нечинним.
Керуючись ст. ст. 238, 308, 311, 315, 319, 321, 322, 325, колегії суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву представника ІНФОРМАЦІЯ_1 про закриття провадження у справі - задовольнити.
Визнати нечинним рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року, а провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - закрити.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк, визначений ст. 329 КАС України.

Судя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Кобаль М.І.

Файдюк В.В.