справа № 361/2503/26
провадження № 2/361/1273/26

РІШЕННЯ
Іменем України
(ЗАОЧНЕ)
17 червня 2026 р.

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі: 
головуючого судді Ведмідь Н.В. 
за участю секретаря Чуняк В.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,
ВСТАНОВИВ:

В березні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі в сумі 392502,91 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначено, що позивач з 23.12.2024 року працював на посаді начальника відділу претензійно-позовної роботи управління юридичного супроводження в Державному підприємстві спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт».
11.12.2025 року позивача було звільнено з посади начальника відділу претензійно-позовної роботи управління юридичного супроводження в Державному підприємстві спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» за угодою сторін.
Під час знаходження у трудових правовідносинах з ДП «Укрспирт» з боку останнього в період з грудня 2024 року по грудень 2025 року йому була нарахована заробітна плата в розмірі 509744,06 грн, з якої утримано 91753,93 грн – ПДФО та 25487,22 грн військовий збір.
Тобто, з урахуванням ПДФО та військового збору заборгованість по заробітній платі відповідача перед позивачем станом на 11.12.2025 року та на даний час становить – 392502,91 грн.
Згідно з ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 05.03.2026 у справі відкрито провадження та постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін.
Позивач, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив його задовольнити, проти заочного рішення не заперечував.
Представник відповідача в судові засідання 16.04.2026 та 17.06.2026 не з`явився про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками за адресою листування.
Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву і доказів, на підтвердження своїх заперечень.
Верховний Суд у постановах від 13 листопада 2020 року у справі № 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) зазначив, що якщо сторони чи їх представники, чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони чи її представника, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Враховуючи, що позивач скористався своїм правом і подав заяву про розгляд справи без його участі, відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, в установлений строк відзив на позов не подав, суд вважає за можливе на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України провести розгляд справи за відсутності сторін за наявними в справі матеріалами та ухвалити заочне рішення.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
За приписами ч.1 ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
У правовідносинах із роботодавцем працівник є менш захищеною і більш економічно слабкою стороною, тому поведінка власника або уповноваженого ним органу у таких правовідносинах повинна бути послідовною.
У ст. 21 Закону України «Про оплату праці» закріплено, що працівник має право на оплату своєї праці своєчасно на підставі укладеного трудового договору.
Згідно ч. 6 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.
За змістом ч. 5 ст. 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.
Затримка виплати заробітної плати навіть на один і більше днів є порушенням строків виплати згідно зі ст. 241-1 КЗпП України.
За змістом частини першої статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
У ст. 116 КЗпП України закріплено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Частиною 2 статті 233 КЗпП України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
При цьому в справах про стягнення заборгованості по заробітній платі обов`язок доведення виконання зобов`язань по виплаті заробітної плати покладається саме на роботодавця.
Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 23.12.2024 року працював на посаді начальника відділу претензійно-позовної роботи управління юридичного супроводження в Державному підприємстві спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт», що підтверджується наказом №223 від 23.12.2024 року Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» Фонду державного майна України. (а.с. 6)
Згідно з наказом №175-к від 11.12.2025 року Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» Фонду державного майна України, ОСОБА_1 11.12.2025 року звільнено з посади начальника відділу претензійно-позовної роботи управління юридичного супроводження в Державному підприємстві спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» за угодою сторін, що також підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 . (а.с. 7, 8)
Відповідно до довідки №1.11-7/81 від 11.12.2025 року Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» Фонду державного майна України за період з грудня 2024 року по грудень 2025 року позивачу була нарахована заробітна плата в розмірі 509744,06 грн, з якої утримано: 91753,93 грн – ПДФО та 25487,22 грн - військовий збір. Станом на 11.12.2025 року заборгованість по заробітній платі становить – 392502,91 грн. (а.с. 9)
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Доказів того, що заборгованість по заробітній платі станом на час розгляду справи погашена, суду стороною відповідача не надано і судом не встановлено.
Таким чином, враховуючи всі наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог, стягнення з відповідача Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» на користь ОСОБА_1 заробітної плати за період з грудня 2024 року по грудень 2025 року у розмірі 392 502 гривня 91 копійок.
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору за подання позову про стягнення заробітної плати.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивач звільнений від сплати судового збору, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 3925 грн. 03 коп.
На підставі викладеного, та керуючись Конституцією України, Законом України «Про оплату праці», ст. ст. 21, 115, 116 КЗпП, ст. ст. 13, 76, 81, 89, 141, 273, 274, 280-283, 352 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» на користь  ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період з грудня 2024 року по грудень 2025 року у розмірі 392 502 гривня 91 копійок.
Стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» на користь держави 3925 грн. 03 коп. судового збору.
Рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць підлягає негайному виконанню.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 .
Відповідач: Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт», ЄДРПОУ 37199618, юридична адреса: Київська обл., м. Бровари, вул. Героїв України, буд. 16; адреса для листування: м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, буд. 23.

Суддя        Ведмідь Н.В.