Справа №212/4627/26 
1-кп/212/1073/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 травня 2026 року м. Кривий Ріг 
Покровський районний суд м. Кривого Рогу в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу, у режимі відеоконференції, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026041730000201 від 28.02.2026 з обвинувальним актом по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Милове, Херсонської області, не судимого, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, командира відділення-командира машини 1 штурмового відділення 1 штурмового взводу 3 штурмової роти НОМЕР_1 штурмового батальйону, молодшого сержанта військової частини НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.
Сторони кримінального провадження: прокурор Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_4 

встановив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_2 командира відділення-командира машини 1 штурмового відділення 1 штурмового взводу 3 штурмової роти 2 штурмового батальйону, в званні молодшого сержанта, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, та не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді необережного тяжкого тілесного ушкодження, в порушення вимог ст.ст. 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, Військової присяги, ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, вчинив злочин проти авторитету органів державної влади за наступних обставин. 
28.02.2026 приблизно в 06-00 годин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своїми знайомими ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Того ж дня, приблизно в 06-20 годин, ОСОБА_4 , перебуваючи квартирі за адресою АДРЕСА_1 , збираючись на службу, став складати особисті речі, патрони до автоматичної зброї, та в тому числі став розбирати закріплену за ним автоматичну зброю яка згідно з висновком судової експертизи зброї являється бойовою нарізною зброєю – штурмовою гвинтівкою марки «CZ Bren 2» калібру 5,56х45 (5.56NATO) промислового виготовлення (Чеська республіка), заводський номер НОМЕР_3 , яка вписана в його військовий квиток, та не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, однак розуміючи, що в результаті його дій з автоматичною зброєю може спричинити оточуючим вогнепальне поранення, легковажно розраховував на їх відвернення, діючи необережно, не впевнившись у тому, що в каналі стволу автоматичної зброї залишився патрон, здійснив один постріл в напрямку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Своїми необережними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: вогнепального кульового поранення правого стегна, вхідний отвір на задній поверхні правої сідниці, відкритого вогнепального уламкового перелому правої стегнової кістки, сторонні тіла (фрагменти кулі) у рановому каналі, що підтверджується даними огляду, медичних документів на її ім`я, даними рентгенологічного дослідження. Ушкодження відноситься до вогнепальної травми, утворилося внаслідок пострілу з вогнепальної зброї спорядженої кулею.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи, за своїм характером вогнепальне кульове поранення правого стегна, та відкритий вогнепальний уламковий перелом правої стегнової кістки відноситься до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що він збираючись на службу, складаючи свої речі, патрони до зброї та розбирати закріплену за ним автоматичну зброю, необережно здійснив постріл у потерпілу ОСОБА_6 . Внаслідок необережності завдав потерпілій вогнепальне поранення. Винним себе в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю в обсязі пред`явленого обвинувачення, в скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати.
Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що при зазначених в обвинувальному акті обставинах обвинувачем було скоєно злочин. Вказала, що обвинувачений ОСОБА_4 збираючи речі та зброю, необережно здійснив постріл, внаслідок чого вона була поранена. Претензій до обвинуваченого не має, зазначила, що він надавав допомогу на її лікування. У призначені покарання обвинуваченому поклалася на розсуд суду, просила суворо не карати.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України та вважає зібрані в справі докази його вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази його провини, немає ніякої потреби.
З`ясувавши думку прокурора, потерпілої, які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останній погодився, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді.
Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 в повній мірі викритий у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ст. 128 КК України за ознаками необережного тяжкого тілесного ушкодження.
При призначенні покарання, суд керується положенням ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено. 
У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, відноситься до нетяжкого кримінального правопорушення, обвинувачений на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, військовослужбовець, не судимий, на утриманні неповнолітніх дітей не має, інвалідом не являється, характеризується за місцем мешкання та проходження служби позитивно.
При обранні обвинуваченому виду та міри покарання судом враховуються матеріали, що його характеризують, висновки органу пробації щодо середнього ризику вчинення повторного правопорушення та середнього ризику небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, ставлення обвинуваченого до вчиненого, відсутність претензій потерпілої до обвинуваченого, та вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_4 за ст.128 КК України у позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, звільненням від відбування покарання з випробуванням.
Суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у загальному розмірі 7 131,20 гривень.
Питання речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 371 КПК України, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України та призначити покарання за ст. 128 КК України у виді 1 (одного ) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі з випробувальним строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового терміну не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у загальному розмірі 7 131,20 гривень.
Речові докази: предмет схожий на автоматичну зброю марки «CZ Bren 2» з маркуванням «5,56х45» «5.56 14», НОМЕР_3 , з прицілом та глушником, який перебувають у камері збереження речових доказів ВП №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області – повернути у розпорядження власника; металеві предмети схожі на кулю та металеву пластину, які перебувають у камері збереження речових доказів ВП №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області - знищити.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 днів з дня його проголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
В умовах дії воєнного стану проголошена резолютивна частина вироку 22 травня 2026 року у порядку ст. 615-15 КПК України.

Суддя               ОСОБА_1