ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року 
м. Київ

cправа № 10/Б-711(921/681/24) 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Огородніка К. М.- головуючого, Васьковського О. В., Погребняка В. Я.

за участю секретаря судового засідання Сулім А. В.
за участю представників: Приватного сільськогосподарського підприємства "Ягільниця-В" - Вароди П. Б.; Товариства з обмеженою відповідальністю "Державний земельний банк" - Фролова В. О.; Фонду державного майна України - Прикмети І. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції касаційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства "Ягільниця-В"

на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 08.05.2025,
рішення Господарського суду Тернопільської області від 29.05.2025
та постанову Західного апеляційного господарського суду від 04.02.2026

у справі № 10/Б-711(921/681/24)
за позовом Фонду державного майна України
до відповідачів:
1. Приватного сільськогосподарського підприємства "Ягільниця-В"
2. Державного підприємства "Ягільницький кінний завод"
3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська універсальна біржа"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Державний земельний банк"
про визнання недійсними результатів аукціону з продажу єдиного (цілісного) майнового комплексу Державного підприємства "Ягільницький кінний завод", акта про придбання майна на аукціоні та повернення майна Державному підприємству "Ягільницький кінний завод", -

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Господарського суду Тернопільської області знаходиться справа №10/Б-711 про банкрутство Державного підприємства "Ягільницький кінний завод" (далі - ДП "Ягільницький кінний завод", боржник).
Постановою від 18.08.2011 у справі № 10/Б-711 місцевий господарський суд ухвалив, зокрема, визнати боржника ДП "Ягільницький кінний завод" банкрутом, відкрити ліквідаційну процедуру та призначити ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Окряка Aнатолія Bолодимировича.
Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 16.03.2023 задоволено клопотання Міністерства економіки України про здійснення процесуального правонаступництва, замінено учасника провадження у справі № 10/Б-711, а саме: Міністерство економіки України на Фонд державного майна України як орган управління майном боржника. 
У ліквідаційній процедурі 24.10.2024 ліквідатором ДП "Ягільницький кінний завод" арбітражним керуючим Окряком А. В. (далі - ліквідатор банкрута) здійснено підготовку до продажу майна банкрута як єдиного (цілісного) майнового комплексу та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська універсальна біржа" (далі - ТОВ "Українська універсальна біржа") проведено аукціон № BRE001-UA-20241004-95673 з продажу цього майна, переможцем якого стало Приватне сільськогосподарське підприємство "Ягільниця-В" (далі - ПСП "Ягільниця-В").
Короткий зміст позовних вимог 
У грудні 2024 року Фонд державного майна України (Фонд, позивач) звернувся до Господарського суду Тернопільської області в межах справи № 10/Б-711 з позовом до ПСП "Ягільниця-В" (переможець аукціону, відповідач-1), ДП "Ягільницький кінний завод" (боржник, відповідач-2) та ТОВ "Українська універсальна біржа" (організатор аукціону, відповідач-3) про:
- визнання недійсними результатів аукціону № BRE001-UA-20241004-95673 з продажу майна банкрута - ДП "Ягільницький кінний завод", оформленого Протоколом електронного аукціону № BRE001-UA-20241004-95673 від 24.10.2024 (далі - Аукціон), та акта про придбання майна на аукціоні від 08.11.2024, укладеного ліквідатором банкрута та переможцем аукціону ПСП "Ягільниця-В";
- повернення ДП "Ягільницький кінний завод" єдиного майнового комплексу шляхом витребування із незаконного володіння переможця аукціону ПСП "Ягільниця-В" такого у складі: 
1. Незавершене будівництво ковбасного цеху, літ. А, заг. пл. 1160,6 кв.м, за адресою: вул. Шевченка, буд. 56, с. Нагірянка, Чортківський р-н, Тернопільська обл.; 
2. Будівля ДКУ, заг. пл. 31,9 кв.м., за адресою: вул. Залізнична, буд. 8-г, с.Нагірянка, Чортківський р-н, Тернопільська обл. та рухоме майно - вага 1977;
3. Будівля млина, заг. пл. 135,8 кв.м., за адресою: вул. Залізнична, буд. 8-б, с.Нагірянка, Чортківський р-н, Тернопільська обл. та рухоме майно - електропідстанція (1 од.), стаціонарний зерноочисний млин, інв. № 000341 (1 од.); 
4. Будівля пекарні,заг. пл. 138,0 кв.м.,за адресою: вул. Залізнична, буд. 8-а, с.Нагірянка, Чортківський р-н, Тернопільська обл., рухоме майно - обладнання пекарні, стол обідній (6 од.); 
5. Будівля квіткового цеху, заг. пл. 82,5 кв.м, за адресою: вул. Залізнична, буд. 8-д, с.Нагірянка, Чортківський р-н, Тернопільська обл.; 
6. Нежитлова будівля, ветлазарет, заг. пл. 421,7 м.кв. (свідоцтво на право власності на нерухоме майно серія САС №352448 від 18.02.2008) за адресою: вул. Садовського, буд. 15б, с. Нагірянка, Чортківський р-н, Тернопільська обл.; 
7. Будівлі та споруди іподрому за адресою: с. Нагірянка, Чортківський р-н, Тернопільська обл., а саме: коментаторська, трибуна 1, трибуна 2, територія іподрому;
8. Комплекс, будівлі та споруди племконеферми за адресою: вул.О.Кобилянської, буд. 13, с. Нагірянка, Чортківський р-н, Тернопільська обл., заг. пл. 4405,7 м.кв., а саме: племконеферма літ. А, пл. 1460,60 м.кв.; племконеферма літ. Б, пл. 928,70 м.кв.; племконеферма літ. В, пл. 1130,00 м.кв.; племконеферма літ. Г, пл. 700,80 м.кв.; музей літ. Д, пл. 174,20 м.кв.; прохідна літ. Е, пл. 11,40 м.кв.; насосна; артсвердловина - інв. № 152; водонапірна башта - інв. № 14; водонапірна башта - інв. № 142/1; колодязь - інв. № 144; ворота металеві; обора - інв. № 151; огорожа чавунна - інв. № 147; водопровід; замощення - інв. № 146; літній табір ("літній лагер"); альтанка - інв. № 150; шпрінгартер - інв. № 149; виставковий павільйон - інв. № 145. (Свідоцтво на право власності на нерухоме майно серія САВ №352447 від 18.02.2008); бак - інв. № 000124 (1 од.); бак - інв. № 000125 (1 од.); бак - інв. №000376 (1 од.); вага - інв. № 1977 (1 од.), ванна - інв. № 000398 (1 од.); ванна - інв. № 000397 (1 од.); ванна спарена - інв. № 000396 (1 од.); водонагрівач - інв. № 00049 (1 од.); драбина - інв. № 0000684 (1 од.); літній лагер; повозка на пневматичному ходу - інв. № 000372 (1 од.); повозка на пневматичному ходу - інв. № 000399 (1 од.); повозка на пневматичному ходу - інв. № 1 (1 од.); стіл (3 од.); шафи - інв. № 1972 (2 од.); крісло (1 од.); інше рухоме майно (коні) у кількості 11 одиниць: Вікторія УВП06 2007 р.н.; Жиклер НВ 2008 р.н.; Крига ЧА35 2006 р.н.; Кругла УВП16 2006 р.в.; Лакомка НВ 2016 р.н.; Тагора ЧА36 2006 р.н.; Тростинка УВП24 2008 р.н.; Туба ЧА38 2004 р.н.; Туга ЧА 2013 р.в.; Броня НВ 2010 р.н.; Гамлет (кінь української верхової породи) 2009 р.н. Місцезнаходження майна: вул. О. Кобилянської, буд. 13, с. Нагірянка, Чортківський р-н, Тернопільська обл.; 
9. Нежитлове приміщення склад запчастин, заг. пл. 347,0 м.кв. (Свідоцтво на право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_5 від 01.07.2008р.) за адресою: вул. Стуса, буд. 1, с. Нагірянка, Чортківський р-н, Тернопільська обл.; 
10. Будинок садибного типу з господарськими спорудами, заг. пл. 91,6 кв.м, за адресою: вул. Підлісна, буд. 24-з, с. Улашківці, Чортківський р-н, Тернопільська обл.; 
11. Будинок садибного типу з господарськими спорудами, заг. пл. 99,5 кв.м, а саме: житловий будинок літ. А, сарай літ. Б, вбиральня літ. У, ворота № 1, огорожа № 2, криниця №3 (1/2 ч.) за адресою: вул. Підлісна, буд. 24-ж, с.Улашківці, Чортківський р-н, Тернопільська обл.; 
12. Комплекс (будівлі та споруди молочно-товарної ферми) за адресою: вул. Заводська, буд. 10, с. Нагірянка, Чортківський р-н, Тернопільська обл., а саме: прохідна, літ. А, пл. 116,1 кв.м; санпропусник, літ. Б, пл. 60,3 кв.м; телятник, літ. В, пл. 861,4 кв.м; молочний блок, літ. Д, пл. 125,8 кв.м; корівник, літ. Е, пл. 1628,0 кв.м; корівник, літ. Є, пл. 1706,8 кв.м; молочний блок, літ. З, пл. 301,5 кв.м; корівник, літ. И, пл. 1633,8 кв.м; кормоцех, літ. І, пл. 301,2 кв.м; вага, літ.Й, пл. 9,6 кв.м; трансформаторна, літ. Ї, пл. 36,5 кв.м; пункт штучного осіменіння, літ. К, пл. 172,6 кв.м; Артсвердловина 1973; Водонапірна башта 1973; Водонапірна башта 1973; Гноєсховище 1973; Силосна траншея; Благоустрій МТФ; Силосна траншея 1978; Силосна траншея 1978 2; Силосна траншея 1980; Електролінія 1972 (Свідоцтво на право власності на нерухоме майно серія САС №029912 від 01.07.2008).
Позов Фонд державного майна України обґрунтував порушенням ліквідатором банкрута вимог законодавства на етапі передпідготовки до аукціону, недотримання встановленого чинним законодавством порядку проведення аукціону з продажу майна ДП "Ягільницький кінний завод", неправомірне невключення до єдиного майнового комплексу банкрута залишків ліквідаційної маси, що впливає на права, інтереси та обов`язки Фонду як власника державного майна та є, на думку позивача, підставою для визнання зазначеного аукціону та акта про придбання майна на аукціоні недійсними, а також повернення майна державному підприємству.
Позивач стверджує, що арбітражним керуючим порушено вимоги абзацу другого частини чотирнадцятої статті 96 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), частини вісімнадцятої статті 11 Закону України "Про управління об`єктами державної власності" щодо обов`язкового погодження Фондом державного майна України умов продажу майна банкрута як єдиного майнового комплексу.
Вказаний спір, співвідповідачем у якому є боржник, розглядався господарським судом в межах справи про банкрутство ДП "Ягільницький кінний завод" у порядку вимог статті 7 КУзПБ із присвоєнням єдиного унікального номера справі 10/Б-711(921/681/24).
Короткий зміст відзивів, заперечень та заяв 
Позиція відповідача-1
ПСП "Ягільниця-В" за змістом викладених у відзиві на позовну заяву доводів стверджувало про безпідставність аргументів Фонду державного майна України про порушення арбітражним керуючим порядку погодження продажу майна боржника на Аукціоні, оскільки підготовчі дії для продажу майна ДП "Ягільницький кінний завод" на зазначеному Аукціоні було проведено у відповідності до приписів КУзПБ, зокрема статей 63, 75, 96, та статті 11 Закону України "Про управління об`єктами державної власності".
Крім того, 11.04.2025 через систему "Електронний суд" ПСП "Ягільниця-В" подало заяву (вх.№2637) про залишення позовної заяви без руху.
В обґрунтування поданої заяви відповідач-1 вказував, що 09.04.2025 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача" № 4292-ІX від 12.03.2025 (далі - Закон № 4292-ІX), яким, зокрема, внесено зміни до статей 164, 174, 238 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), статті 390 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) щодо обов`язкового внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна у випадку його витребування органом державної влади від добросовісного набувача на користь держави. 
З наведених підстав, ПСП "Ягільниця-В" просило суд залишити без руху позовну заяву Фонду державного майна України, який є органом державної влади, для усунення недоліків, а саме: надання документа, що підтверджує внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви. 
Позиція відповідача-2
ДП "Ягільницький кінний завод" заперечувало проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, у мотивах якого боржник (в особі ліквідатора банкрута) загалом доводив, що продаж майна банкрута як єдиного майнового комплексу проведено відповідно до приписів статей 75 та 96 КУзПБ.
У судовому засіданні ліквідатор банкрута стверджував, що ним проведено комплекс робіт щодо підготовки та проведення аукціону з продажу єдиного майнового комплексу ДП "Ягільницький кінний завод" у відповідності до вимог статей 63, 68, 70, 75, 85, 87, 88, 96 КУзПБ, а тому відсутні правові підстави у відповідності до статті 73 цього Кодексу для визнання недійсним правочину щодо продажу майна, вчиненого на аукціоні, оскільки такий проведений без порушень встановленого порядку його підготовки або проведення, що перешкодило або могло перешкодити продажу майна за найвищою ціною.
Просив суд урахувати, що ухвалою суду від 16.03.2023 у справі №10/Б-711 замінено у справі № 10/Б-711 про банкрутство ДП "Ягільницький кінний завод" Міністерство економіки України було замінено на Фонд державного майна України як орган управління майном боржника, однак протягом майже двох з половиною років Фонд не оформив відповідний статус, позаяк не вніс відповідних змін ні до Статуту, ні до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - Реєстр). 
Також відповідач-2 вказував, що Фонд державного майна України починаючи з грудня 2023 року був проінформований про перелік ліквідаційної маси цілісного майнового комплексу ДП "Ягільницький кінний завод", про рішення комітету кредиторів про затвердження переліку ліквідаційної маси, про проведення робіт, пов`язаних з оцінкою цілісного майнового комплексу ДП "Ягільницький кінний завод", але жодних заперечень чи оскаржень на дані дії на адресу ліквідатора та Господарського суду Тернопільської області не надходило.
Крім того, зазначав, що Фонд не належить до категорії осіб, визначених статтею 73 КУзПБ, яким надано право на звернення до суду з позовом про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна боржника, та обрав не належний спосіб захисту своїх прав.
Позиція відповідача-3
ТОВ "Українська універсальна біржа" у відзиві на позовну заяву зазначило, що позивачем помилково визначено Біржу відповідачем у цій справі, оскільки не зазначено, як саме позовні вимоги стосуються відповідача-3. 
Також зауважило, що у ТОВ "Українська Універсальна Біржа" були відсутні повноваження та обов`язок впливати на процес формування лоту та на проведення відповідного електронного аукціону.
Позиція третьої особи
Товариства з обмеженою відповідальністю "Державний земельний банк" (далі - ТОВ "Державний земельний банк") (залучений до участі у цій справі ухвалою суду від 26.02.2025 у відповідному статусі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача) вважав позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі з підстав, викладених у письмових поясненнях щодо позову б/н 21.03.2025 (вх. №2079) та у додаткових поясненнях у справі, а саме: з причин порушення арбітражним керуючим норм діючого законодавства, зокрема частин дванадцятої, чотирнадцятої статті 96 КУзПБ, пункту 13 частини першої статті 1 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна".
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 08.05.2025 у справі № 10/Б-711(921/681/24) відмовлено у задоволенні заяви ПСП "Ягільниця-В" про залишення позовної заяви без руху.
Ухвалу суд першої інстанції мотивував тим, що положення Закону № 4292-IX (які передбачають встановлення нових обов`язків для учасників судового процесу) підлягають застосуванню у разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, однак, за висновком суду, не поширюються на спірні правовідносини у цій справі (звернення до суду з позовом органом управління майном боржника із реституційною вимогою за наслідком визнання недійсними результатів оспорюваного аукціону, яка направлена на повернення спірного майна до ліквідаційної маси банкрута - державного підприємства).
Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 29.05.2025 у справі № 10/Б-711(921/681/24) позов задоволено; визнано недійсними результати Аукціону та акт про придбання майна на аукціоні від 08.11.2024, зобов`язано ПСП "Ягільниця-В" повернути ДП "Ягільницький кінний завод" майно, придбане на Аукціоні: єдиний (цілісний) майновий комплекс державного підприємства (згідно з визначеним у резолютивній частині ухвали переліком майна); стягнуто з ДП "Ягільницький кінний завод" на користь ПСП "Ягільниця-В" сплачені як переможцем аукціону кошти в сумі 10 506 000,00 грн згідно акта від 08.11.2024 про придбання майна на аукціоні, який визнаний судом недійсним; вирішено питання розподілу судового збору.
Рішення місцевого господарського суду обґрунтоване у цілому тим, що продаж майна банкрута на спірному Аукціоні відбувся без погодження умов продажу з органом управління майном та без включення усього майна, зокрема залишків кормів та коней, до єдиного майнового комплексу державного підприємства (що вплинуло на початкову вартість продажу майна банкрута та перешкодило його продажу за найвищою ціною), тобто із порушенням встановленого законом порядку підготовки до проведення аукціону, що є підставою для визнання результатів такого Аукціону недійсними та застосування наслідків його недійсності.
Щодо статусу Фонду державного майна України у контексті наявності у такого права на звернення до суду із цим позовом за захистом своїх прав суд першої інстанції зауважив, що держава виступає власником майна ДП "Ягільницький кінний завод", а Фонд здійснює повноваження з управління цим майном від імені держави, тоді як відсутність оформленого статусу внаслідок невнесення відповідних змін до Статуту та до Реєстру не може бути достатньою підставою для позбавлення права на позов особи, яка є учасником у справі про банкрутство як орган управління майном боржника, який є державним підприємством.
Стосовно належності відповідачів, зокрема організатора аукціону, місцевий господарський суд виснував, що заявляючи відповідний позов, Фонд правильно визначив у статусі відповідачів: боржника (продавця), замовника ДП "Ягільницький кінний завод", організатора аукціону (у даному випадку оператора електронного авторизованого майданчика ТОВ "Українська універсальна біржа"), та переможця аукціону - ПСП "Ягільниця-В".
Також судом враховано, земельна ділянка, на якій розташовані будівлі і споруди іподрому, перебуває в державній власності та належала ДП "Ягільницький кінний завод" на праві постійного користування, однак на момент проведення спірного Аукціону була вилучена і передана розпорядженням Кабінету Міністрів України від 13.06.2024 № 541-р Державному підприємству "Фонд аграрних інвестицій", правонаступником якого є ТОВ "Державний земельний банк".
Суд першої інстанції додатково зауважив на тому, що позивачем обрано належний та ефективний спосіб захисту шляхом визнання недійсними результатів Аукціону та акта про придбання майна на аукціоні від 08.11.2024, а також шляхом повернення ДП "Ягільницький кінний завод" єдиного майнового комплексу банкрута переможцем аукціону. Водночас, урахувавши принцип "jura novit curia" ("суд знає закони"), суд констатував, що вимогу щодо повернення банкруту відповідного майна шляхом витребування із незаконного володіння переможця аукціону позивачем сформульовано некоректно, адже ним по суті заявлено реституційну вимогу на підставі статей 215, 216 ЦК України, яка не може одночасно поєднуватися із вимогою про витребування майна, оскільки це є різними способами захисту.
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 04.02.2026 у задоволенні вимог апеляційної скарги ДП "Ягільницький кінний завод" та заяв ПСП "Ягільниця-В" про приєднання до апеляційної скарги відмовлено; рішення Господарського суду Тернопільської області від 29.05.2025 та ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 08.05.2025 у справі № 10/Б-711(921/681/24) залишено без змін.
У мотивах означеної постанови суд апеляційної інстанції погодився із висновками місцевого господарського суду як у частинах наявності у позивача права на звернення із цим позовом та ефективності обраного способу захисту, так і в частині розгляду спору по суті, зокрема щодо встановлених порушень визначеного законом порядку підготовки до проведення аукціону як підстави для визнання результатів такого Аукціону недійсними та застосування наслідків його недійсності.
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги 
Не погодившись із ухваленими судовими рішеннями, відповідач-1 - ПСП "Ягільниця-В" (скаржник) подав до Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просив ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 08.05.2025, рішення Господарського суду Тернопільської області від 29.05.2025 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 04.02.2026 у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Фонду державного майна України відмовити повністю.
Касаційну скаргу мотивував підставами касаційного оскарження, які визначені пунктами 1, 3, 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та полягають відповідно у такому:
- неврахуванні судами попередніх інстанцій правових висновків Великої Палати Верховного Суду щодо того, що: у спорах, наслідком яких є позбавлення особи володіння нерухомим майном, належним та ефективним способом захисту є витребування майна з чужого незаконного володіння з урахуванням статей 387 і 388 ЦК України, тоді як інші вимоги, спрямовані на уникнення застосування цих приписів, є неефективними (постанови від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц та від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16); можливість витребування майна залежить, зокрема, від добросовісності набувача, а добросовісний набувач, який придбав майно в межах публічної процедури реалізації, не повинен нести надмірний тягар у зв`язку з порушеннями інших осіб, допущеними в межах такої процедури (постанова від 02.11.2021 у справі № 925/1351/19); обрання неналежного способу захисту є самостійною підставою для відмови у позові у спорах, пов`язаних із майном, набутим у процедурі примусової реалізації (постанова від 22.06.2021 у справі №200/606/18; принцип jura novit curia покладає на суд обов`язок надати правильну правову кваліфікацію спірним правовідносинам, однак не дозволяє суду змінювати фактичну основу спору, виходити за межі обставин, на які посилаються сторони, чи усувати з предмета доказування істотні обставини, без дослідження яких неможливе законне і обґрунтоване вирішення справи (постанова від 02.11.2022 у справі № 685/1008/20);
- відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме: чи допускається повернення майна від оплатного переможця аукціону у процедурі банкрутства за конструкцією реституції без застосування гарантій, встановлених статтями 330, 387 та 388 ЦК України, якщо покупець набув майно у результаті відкритого електронного аукціону, сплатив повну вартість майна та відсутні встановлені судом обставини його недобросовісності;
- наявності підстави для скасування оскаржуваних судових рішень у відповідності до вимог пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України через вихід судами за межі належного розгляду заявлених вимог та усунення з предмета доказування обставин, що мають визначальне значення для правильного вирішення справи (а саме: добросовісність набувача, пропорційність втручання у його право власності та допустимість такого втручання з огляду на статтю 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), ненадання судами першої та апеляційної інстанцій належної оцінки доводам ПСП «Ягільниця-В» щодо добросовісності набуття майна, поведінки Фонду державного майна України та обставин проведення публічного аукціону, що свідчить про неповне з`ясування обставин справи та невідповідність судових рішень стандарту належного судового мотивування.
У контексті допущених порушень норм процесуального права скаржник, з-поміж іншого, додатково зазначає таке:
- суди попередніх інстанцій не врахували, що суть спору визначається не назвою правової моделі, а характером судового втручання у право особи, відтак якщо результатом судового рішення є позбавлення набувача права власності і повернення майна іншій особі, то суд зобов`язаний перевірити, чи допускає закон таке позбавлення саме щодо цього набувача, зокрема чи є він добросовісним, чи знав або міг знати про порушення, чи є втручання пропорційним, а також чи не нівелює таке втручання саму правову визначеність публічних торгів;
- встановивши певні порушення у процедурі продажу майна банкрута, суди фактично позбавили ПСП «Ягільниця-В» права власності на придбаний на аукціоні єдиний майновий комплекс без встановлення будь-яких обставин недобросовісності покупця;
- суди фактично усунули із правового аналізу питання захисту добросовісного набувача, перекваліфікувавши спір на застосування наслідків недійсності правочину у вигляді реституції.
- суди формально послалися на неможливість застосування Закону № 4292-IX лише з тієї причини, що, на їх переконання, позов слід розглядати у площині реституції, а не витребування майна від добросовісного набувача.
Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі 
Відзив відповідача-3
ТОВ "Українська Універсальна Біржа" подало відзив, у якому просить задовольнити касаційну скаргу ПСП "Ягільниця-В" з викладених у відзиві підстав, скасувати оскаржені судові рішення у цій справі № 10/Б-711(921/681/24) та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог Фонду державного майна України відмовити в повному обсязі.
За змістом поданого відзиву ТОВ "Українська Універсальна Біржа" загалом стверджує про помилкове визначення його Фондом (позивачем) у статусі співвідповідача у цій справі.
Відзив позивача
Фонд державного майна України подав відзив, у якому просить залишити касаційну скаргу відповідача-1 без задоволення, а оскаржені судові рішення залишити без змін як законні та обґрунтовані.
У наведених у відзиві доводах позивач стверджує про нерелевантність наведеної у касаційній скарзі практики Верховного Суду до спірних правовідносин та у цілому зазначає, що решта аргументів скаржника у аспекті підстав касаційного оскарження не заслуговують на увагу та не спростовують правомірності висновків судів, позаяк Фонд звернувся до суду не з віндикаційним позовом, а спір виник саме з приводу законності правочину з відчуження майна банкрута, укладеного в спеціальній процедурі, і саме недійсність цього правочину є підставою для повернення сторін у первісний стан. 
Також Фонд державного майна України зауважив, що викладені у касаційній скарзі доводи не спростовують обґрунтованості висновків судів попередніх інстанцій щодо допущених порушень встановленого законом порядку підготовки до проведення аукціону з продажу майна державного підприємства-банкрута, щодо належності Фонду як позивача та щодо відсутності підстав для застосування Закону № 4292-IX.
Касаційне провадження
09.03.2026 до суду касаційної інстанції надійшла зазначена вище касаційна скарга ПСП "Ягільниця-В".
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.03.2026для розгляду касаційної скарги визначено склад колегії суддів: Огороднік К. М. - головуючий, Жуков С. В., Картере В. І.
Ухвалою від 25.03.202 Верховний Суд, серед іншого, відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ПСП "Ягільниця-В" на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 08.05.2025, рішення Господарського суду Тернопільської області від 29.05.2025 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 04.02.2026 у справі № 10/Б-711(921/681/24); призначив касаційну скаргу до розгляду на 06.05.2026 о 11:00.
Ухвалою від 23.04.2026 Верховний Суд задовольнив заяви ПСП "Ягільниця-В" та ТОВ "Державний земельний банк" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
У зв`язку з відпустками суддів Жукова С. В. та Картере В. І. 04.05.2026 здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи, за результатом якого автоматизованою системою документообігу суду визначено склад колегії суддів: Огороднік К. М. - головуючий, Васьковський О. В., Погребняк В. Я.
Судове засідання 06.05.2026 відбулось у режимі відеоконференції за участю представників за участю представників ПСП "Ягільниця-В", ТОВ "Державний земельний банк" та Фонду державного майна України, які надали пояснення щодо суті вимог та доводів касаційної скарги. 
Інші учасники справи явку представників у судове засідання не забезпечили, про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином.
Водночас оскільки явка представників сторін у судове засідання з розгляду касаційної скарги не є обов`язковою за законом і не визнавалася такою судом, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності інших учасників цієї справи чи їх повноважних представників.
Фактичні обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій
Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 23.01.2006 за заявою Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" через Тернопільську обласну філію Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" порушено провадження у справі № 10/Б-711 про визнання банкрутом ДП "Ягільницький кінний завод".
Постановою Господарського суду Тернопільської області від 18.08.2011 боржника - ДП "Ягільницький кінний завод" визнано банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру банкрута; призначено ліквідатором арбітражного керуючого Окряка А. В. 
Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 18.04.2019 продовжено строк здійснення ліквідаційної процедури у справі №10/Б-711 на 6 (шість) місяців - до 25.09.2019, а також зобов`язано ліквідатора банкрута, не пізніше 24.09.2019 подати господарському суду звіт та ліквідаційний баланс банкрута, що відповідає вимогам Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство).
Згідно ухвали Господарського суду Тернопільської області 18.11.2019 у справі №10/Б-711 подальший розгляд справи про банкрутство ДП "Ягільницький кінний завод" постановлено здійснювати відповідно до положень КУзПБ.
Надалі, розгляд справи судом неодноразово відкладався.
Щодо статусу позивача 
На виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 14.10.2022 №910-р "Деякі питання управління об`єктами державної власності", згідно з актом приймання-передачі, затвердженим 12.01.2023 Фондом державного майна України, єдиний майновий комплекс ДП "Ягільницький кінний завод" передано зі сфери управління Міністерства економіки України до сфери управління Фонду державного майна України. 
Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 16.03.2023 замінено у справі № 10/Б-711 про банкрутство ДП "Ягільницький кінний завод" Міністерство економіки України на Фонд державного майна України як орган управління майном боржника.
Згідно з актом приймання-передачі, затвердженим 12.01.2023 Фондом державного майна України, єдиний майновий комплекс ДП "Ягільницький кінний завод" передано зі сфери управління Міністерства економіки України до сфери управління Фонду державного майна України. 
Отже, статус Фонду державного майна України як органу управління майном боржника ДП "Ягільницький кінний завод" схвалений ухвалою суду від 16.03.2023, як учасника справи про банкрутство, в межах якої заявлений даний позов.
Таким чином, Фонд державного майна України є уповноваженим органом, до сфери управління якого належить ДП "Ягільницький кінний завод", та діє від імені держави як власник майна.
Щодо підготовки та продажу майна банкрута 
Рішенням комітету кредиторів від 16.11.2023 затверджено перелік ліквідаційної маси ДП "Ягільницький кінний завод" на підставі матеріалів інвентаризації станом на 31.07.2023. 
Листом №20/11/10/Б-711 від 20.11.2023 ліквідатор звернувся з клопотанням до Фонду державного майна України щодо погодження переліку ліквідаційної маси ДП "Ягільницький кінний завод" та повторно направив органу управління ФДМУ матеріали інвентаризації станом на 31.07.2023, копії інвентарних справ, адресних довідок, протокол проведення засідання комітету кредиторів від 16.11.2023 з метою погодження переліку ліквідаційної маси та майна для проведення подальшої оцінки ліквідаційної маси банкрута. 
Листом №10-79-32914 від 18.12.2023 Фонд державного майна України, серед іншого, проінформував ліквідатора, що КУзПБ, яким регулюється провадження у справі про банкрутство ДП "Ягільницький кінний завод", не передбачено повноважень органу, до сфери управління якого належить боржник, та безпосередньо Фонду щодо погодження чи затвердження переліку ліквідаційної маси банкрута.
22.04.2024 ліквідатором ДП "Ягільницький кінний завод" укладено договір №16 від 22.04.2024 на проведення незалежної оцінки з ТОВ "Орієнтир-Реформа" для визначення початкової (стартової) ціни аукціону з продажу цілісного майнового комплексу ДП "Ягільницький кінний завод" в процедурі банкрутства станом на 01.05.2024. 
За наслідками проведення оцінки майна цілісного майнового комплексу ДП "Ягільницький кінний завод" відповідно до технічного завдання (переліку ліквідаційної маси) ліквідатором отримано Звіт про оцінку майна, дата оцінки 01.06.2024.
02.09.2024 ліквідатором банкрута укладено Договір № 0902/1-24 про проведення незалежного рецензування Звіту про оцінку майна з суб`єктом оціночної діяльності ФОП Щербань Сергієм Івановичем. Проведено рецензування Звіту про оцінку майна ДП "Ягільницький кінний завод", які надано ТОВ "Орієнтир-Реформа" по результатам оцінки станом на 01.06.2024. 
16.09.2024 ліквідатором банкрута отримано Рецензію на Звіт про оцінку майна ДП "Ягільницький кінний завод". 
При цьому судами встановлено, що інформація та документи щодо проведення рецензування звіту про оцінку майна, ліквідатором на адресу Фонду не надсилалися, відсутні такі і на сайті "Prozorro" (https://prozorro.sale/auction/BRE001-UA-20241004-95673/) щодо проведення аукціону з продажу єдиного майнового комплексу ДП "Ягільницький кінний завод", що підставно викликало сумніви у ФДМУ щодо мотивації арбітражного керуючого стосовно не надсилання даного документа разом зі звітом про оцінку майна ДП "Ягільницький кінний завод" та не оприлюднення на сайті "Prozorro".
17.09.2024 на засіданні комітету кредиторів ДП "Ягільницький кінний завод" прийнято рішення: - Затвердити висновок про вартість майна цілісного майнового комплексу ДП "Ягільницький кінний завод" відповідно до технічного завдання (Переліку ліквідаційної маси) станом на 01.06.2024, наданий ТОВ "Орієнтир-Реформа", в розмірі 10 362 360,00 грн. - Затвердити спосіб продажу ліквідаційної маси ДП "Ягільницький кінний завод" шляхом продажу на аукціоні єдиного цілісного майнового комплексу ДП "Ягільницький кінний завод", згідно затвердженого переліку ліквідаційної маси. - Провести аукціони з продажу єдиного цілісного майнового комплексу ДП "Ягільницький кінний завод" згідно затвердженого переліку ліквідаційної маси без права зниження початкової вартості. - Встановити крок аукціону з продажу лоту єдиного цілісного майнового комплексу ДП "Ягільницький кінний завод" в розмірі 5% від початкової ціни. - Затвердити склад та початкову вартість лоту шляхом продажу на аукціоні єдиного цілісного майнового комплексу ДП "Ягільницький кінний завод" згідно затвердженого переліку ліквідаційної маси. 
З наведеного суди встановили, що арбітражним керуючим отримано згоду комітету кредиторів на продаж майна ліквідаційної маси ДП "Ягільницький кінний завод" на запропонованих ним умовах, затверджено склад та початкову вартість лоту шляхом продажу на аукціоні. 
Листом №20/09/10/Б-711 від 20.09.2024 ліквідатор банкрута направив Фонду державного майна України інформацію та звіт про хід процедури банкрутства та клопотання щодо розгляду інформації та звіту про хід процедури банкрутства ДП "Ягільницький кінний завод" та погодження умов продажу.
Фондом отримано лист ліквідатора банкрута 27.09.2024 (п`ятниця), наступним днем є 28.09.2024 (вихідний день субота). Отже, останній день строку, в межах якого Фонд повинен був надати відповідь, припав на 27.10.2024 (вихідний день неділя), відтак днем закінчення строку є перший за ним робочий день 28.10.2024 (понеділок).
04.10.2024 ліквідатором банкрута в електронній торговій системі з продажу майна "Prozorro" опубліковано оголошення щодо проведення аукціону з продажу майна ДП "Ягільницький кінний завод" як єдиного (цілісного) майнового комплексу реєстраційний номер лота: 00855925-18, гарантійний внесок 1 036 236,00 грн, який відбудеться 25.10.2024.
24.10.2024 сформовано протокол про проведення Аукціону, згідно з яким переможцем аукціону стало ПСП "Ягільниця-В". Ціна продажу лота становить 10 506 000, 00 грн.
Листом № 10-79-29240 від 28.10.2024 Фонд державного майна України повідомив ліквідатора банкрута, що розглянув його звернення від 20.09.2024 № 20/09/10/Б-711 (вх. № Фонду № 19/45022 від 27.09.2024) щодо розгляду інформації та звіту про хід процедури банкрутства ДП "Ягільницький кінний завод" і погодження умов продажу та зазначив, що Фондом здійснюються дії з підготовки до включення єдиного майнового комплексу банкрута до переліку об`єктів малої приватизації.
Отже, Фонд у визначений частиною чотирнадцятою статті 96 КУзПБ строк повідомив та надіслав з офіційної електронної адреси працівника ФДМУ Ляховецької Марії Вікторівни - ІНФОРМАЦІЯ_1 (Spfu.gov.ua є офіційним доменом Фонду державного майна України), електронний лист з вкладеним документом, підписаний електронним цифровим підписом, з реєстраційною відміткою - qr-кодом (скриншот відправлення в матеріалах справи) ліквідатору на електронну адресу arbitr.okr@gmail.com, яка зазначалась ним у всіх офіційних документах, котрі надсилались арбітражним керуючим до Фонду.
З посиланням на приписи пункту 12 частини першої статті 90 КУзПБ та абзацу першого частини п`ятої статті 12 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", Фонд зауважив, що вважає за недоцільне погодження умов продажу та продаж майна ПСП "Ягільницький кінний завод" в межах процедури банкрутства. 
Суди встановили, що поданий суду Фондом скриншот екрану монітора комп`ютера, в підтвердження направлення позивачем ліквідатору листа та факт отримання його, як стверджує ліквідатор 12.11.2024 (що, в свою чергу, спростовує твердження ліквідатора про не вірно зазначену ФДМУ електронну адресу ліквідатора), є належним та допустимим доказом направлення такого листа.
Лист Фонду від 28.10.2024 № 10-79-29240 створено та підписано представником Фонду - Директором Департаменту банкрутства та припинення за рішенням власника - Жаріковим Віталієм Валерійовичем, шляхом накладення електронного цифрового підпису у системі електронного документообігу "Megapolis.DocNet" (інформаційній системі "Система електронного документообігу державних органів приватизації" (ІС "СЕД ДОП").
На першому аркуші листа міститься реєстраційна відмітка (qr-код) та інші реквізити (назва організації, реєстраційний номер документа, дата реєстрації документа, реквізити підписанта документа та дата підписання документа, реєстраційний номер сертифіката, яким було підписано документ), що підтверджують особу підписанта та накладення на документ електронного цифрового підпису. 
При цьому судами з`ясовано, що відповідно до пункту 278 Інструкції з діловодства у Фонді державного майна України, затвердженого наказом Фонду від 01.09.2021 №1525 (копія наявна в матеріалах справи), відправку листів електронною поштою здійснюють виконавці документів, лист Фонду було відправлено з електронної адреси - ІНФОРМАЦІЯ_1 працівника Фонду Марії Ляховецької, яка у листі зазначена його виконавцем. 
Також судами встановлено, що паперова копія електронного документа була відправлена Фондом 01.11.2024 на адресу державного підприємства - вулиця Грушевського, село Нагірянка, Чортківський район, Тернопільська область, 48543, яка зазначалась арбітражним керуючим у всіх документах у справі про банкрутство ДП "Ягільницький кінний завод", що направлялися до Фонду. 
Відправлення даного листа підтверджується Реєстром простих листів Фонду, через АТ "Укрпошта" (копія Реєстру та квитанція містяться в матеріалах справи).
При цьому суди з`ясували, що хоча і паперова копія листа була відправлена Фондом поза межами строку, встановленого частиною чотирнадцятою статті 96 КУзПБ, однак це не впливає та не спростовує відправлення листа Фондом з офіційної електронної адреси працівника Фонду у межах строку визначеного законом, проте спростовує твердження ліквідатора про те, що станом на 22.01.2025 такий лист взагалі не надходив, в т.ч. і на його адресу, тоді як в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б вказували на те, що ліквідатор звертався до Фонду з проханням надсилати поштову кореспонденцію на його адресу.
05.11.2024 в електронній торговій системі з продажу майна "Prozorro" опубліковано Протокол про проведення Аукціону, сформований 24.10.2024, підписаний 25.10.2024 директором ПСП "Ягільниця-В" та 28.10.2024 заступником директора ТОВ «Українська універсальна біржа». 
08.11.2024 між ДП «Ягільницький кінний завод» (Продавцем) та ПСП «Ягільниця-В» (Покупцем) підписано Акт про придбання майна на аукціоні від 08.11.2024, у пункті 4.2 якого зазначено відомості про ціну майна: ціна продажу становить 10 506 000,00 грн. 
Відповідно до пункту 6 Акта підписанням даного Акта Сторони підтверджують, що Покупцем повністю сплачено ціну за придбання майна на аукціоні № BRE001-UA20241004-95673 з реалізації лоту 00855925-18. Підписанням даного Акта Сторони підтверджують, що продавець передав, а Покупець прийняв придбане на електронному аукціоні № BRE001-UA-20241004-95673 майно, включене до лоту 00855925-18, відомості про яке зазначено в пункті 4.1. цього Акта (п. 7 Акта). 
Крім того, сплата в повному обсязі ціни за придбання майна на Аукціоні підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних інструкцій №6578 від 14.10.2024 на суму 1 036 236,00 грн (гарантійний внесок для участі в аукціоні), №6696 від 05.11.2024 на суму 4 524 944,00 грн, №6674 від 31.10.2024 на суму 5 260 000,00 грн, за вирахуванням винагороди оператора авторизованого електронного майданчика (315 180,00 грн). 
05.12.2024 ПСП «Ягільниця-В» проведено оплату залишків кормів 29,42 центнера в сумі 14 941,52 грн та кобили Гонка НВ 2000 р.н., лоша Гожель НВ 2022 р.н., лоша Кожух УВП 2023 р.н., лоша Ліхтар НВ 2024 р.н. вартістю 160 000,00 грн. 
09.12.2024 ліквідатором банкрута проведено реалізацію ПСП «Ягільниця-В» кобили Гонка НВ 2000 р.н., лоша Гожель НВ 2022 р.н., лоша Кожух УВП 2023 р.н., лоша Ліхтар НВ 2024 р.н. загальною вартістю 160 000,00 грн, накладною №13 від 09.12.2024 відпущено та проведено реалізацію ПСП «Ягільниця-В» залишків кормів (кукурудза, пшениця) 29,42 центнера в сумі 14941,52 грн, що підтверджується накладною №12 від 09.12.2024.
30.12.2024 відбулось засідання комітету кредиторів ДП «Ягільницький кінний завод», на якому прийнято, серед іншого, рішення, за змістом яких вирішено: затвердити звіт ліквідатора банкрута про хід провадження ліквідаційної процедури ДП «Ягільницький кінний завод» станом на 30.12.2024; затвердити результати продажу майна на Аукціоні та результати продажу залишків ліквідаційної маси ПСП «Ягільниця-В» на виконання умов продажу єдиного майнового комплексу на аукціоні; визнати роботу ліквідатора банкрута за період провадження ліквідаційної процедури задовільною та такою, що відповідає вимогам КУзПБ; вважати розглянутим, погодити та затвердити договір №16 від 22.04.2024 на проведення незалежної оцінки з ТОВ «Орієнтир-Реформа» для визначення початкової (стартової) ціни аукціону з продажу цілісного майнового комплексу ДП «Ягільницький кінний завод» в процедурі банкрутства (зі змінами та доповненнями) станом на 01.06.2024, а також укладений 02.09.2024 Договір №0902/1-24 про проведення незалежного рецензування Звіту про оцінку майна суб`єктом оціночної діяльності ФОП Щербань С. І.; вважати розглянутим, погодити та затвердити Акт про придбання майна на аукціоні від 08.11.2024 та проведення передачі майна ДП «Ягільницький кінний завод» переможцю аукціону ПСП «Ягільниця-В»; вважати розглянутою, погодити та затвердити результати реалізації ПСП «Ягільниця-В» залишків ліквідаційної маси ДП «Ягільницький кінний завод».
Надавши правову оцінку наявних у справі доказів, суди встановили, що не дотримавшись приписів частини чотирнадцятої статті 96 КУзПБ, частини вісімнадцятої статті 11 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», не дочекавшись рішення Фонду державного майна України, як органу управління державним майном боржника, щодо погодження умов продажу майна, у строк передбачений законом для органу уповноваженим управляти державним майном для надання відповіді/прийняття рішення на звернення ліквідатора, незважаючи на відсутність погодження Фондом умов продажу майна ДП «Ягільницький кінний завод», ліквідатором 04.10.2024 створено публікацію оголошення в електронній торговій системі з продажу майна «Prozorro» щодо проведення 25.10.2024 аукціону з продажу майна ДП «Ягільницький кінний завод» та, надалі, 25.10.2024 проведено аукціон з продажу майна боржника як єдиного майнового комплексу.
З наведеного суди з`ясували, що відбулось порушення порядку підготовки до проведення аукціону щодо погодження умов продажу майна, позаяк процедура підготовки до проведення аукціону включає в себе обов`язкову стадію - визначення умов продажу майна, яка встановлена статтею 75 КУзПБ та погодження умов продажу майна органом уповноваженим управляти державним майном (частина чотирнадцята статті 96 КУзПБ, частина вісімнадцята статті 11 Закону України «Про управління об`єктами державної власності»).
Окремо судами встановлено, що до єдиного майнового комплексу ДП «Ягільницький кінний завод» не було включено залишків кормів (соломи та кормосуміші з зерна, пшениці та кукурудзи), кобили Гонка НВ 2000 р. н., лошати Гожель НВ 2022 р.н., лошати Кожух УВП 2023 р.н., лошати Ліхтар 2024 р.н. та оцінка вартості цього майна також не проводилась, що не заперечувалось і ліквідатором банкрута, однак суперечить вимогам КУзПБ.
На підставі наведеного суди виснували, що неправомірне не включення до єдиного майнового комплексу банкрута залишків ліквідаційної маси вплинуло на початкову вартість продажу майна банкрута та, відповідно, перешкодило продажу майна за найвищою ціною.
Додатково судами було враховано, що будівлі і споруди іподрому розташовані на земельній ділянці кадастровий номер 6125585900:01:002:1027, площею 22,65 га на території Нагірянської сільської ради, яка перебуває в державній власності та належить ДП «Ягільницький кінний завод» на праві постійного користування (Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою від 25.11.2008), і така земельна ділянка на момент проведення аукціону була вилучена і передана розпорядженням Кабінету Міністрів України від 13.06.2024 № 541-р Державному підприємству «Фонд аграрних інвестицій», правонаступником якого є ТОВ «Державний земельний банк».
Розгляд касаційної скарги і позиція Верховного Суду
Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права 
Переглянувши оскаржувані судові рішення у касаційному порядку та перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.
Щодо правомірності відмови у залишенні позовної заяви без руху
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що ПСП "Ягільниця-В" оскаржує також ухвалу суду першої інстанції від 08.05.2025 (залишену без змін постановою від 04.02.2026 у цій справі), якою відмовлено у задоволенні заяви ПСП «Ягільниця-В» про залишення позовної заяви Фонду державного майна України без руху.
Доводи заявника касаційної скарги в цій частині зводяться до незаконності зазначеної ухвали, як і постанови апеляційного суду у відповідній частині, через неправильне, на думку скаржника, застосування судами приписів частини шостої статті 164 ГПК України, якою було доповнено зазначену статтю згідно із Законом №4292-IX. 
Розглянувши наведені аргументи скаржника, колегія суддів дійшла висновку про їх необґрунтованість та необхідність відхилення з таких підстав. 
09.04.2025 набрав чинності Закон від 12.03.2025 № 4292-ІХ.
Абзацом першим пункту 3 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" зазначеного Закону внесено зміни до ГПК України, зокрема до статей 164, 174 цього Кодексу.
Так, статтю 164 ГПК України доповнено частиною шостою такого змісту: "У разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви".
Також Законом № 4292-ІХ викладено у новій редакції статтю 388 ЦК України.
Доповнено статтю 390 ЦК України частиною п`ятою, згідно з абзацами першим та другим якої суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві. Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади.
Із системного аналізу вказаних вище норм суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку, що положення Закону № 4292-IX підлягають застосуванню у разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача саме на користь держави чи територіальної громади, тобто ці норми не поширюються на спірні у цій справі правовідносини щодо звернення до суду з позовом Фондом державного майна України як органом управління майном боржника із реституційною вимогою за наслідком визнання недійсними результатів оспорюваного аукціону, яка направлена на повернення спірного майна до ліквідаційної маси банкрута - державного підприємства.
Протилежні доводи скаржника є необґрунтованими та такими, що ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм права та фактичних обставин справи, відтак не можуть бути підставою для скасування законних судових рішень.
Щодо способу захисту порушеного права
Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу закріплено статтею 16 цього Кодексу. Суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист їх прав і охоронюваних законом інтересів, які порушені або оспорюються.
Позивач, тобто особа, яка подала позов, реалізуючи своє право на судовий захист, визначає зміст свого порушеного права або охоронюваного законом інтересу та обґрунтовує підстави позову, зважаючи на власне суб`єктивне уявлення про порушення, невизнання чи оспорювання своїх прав або охоронюваних законом інтересів, а також визначає спосіб захисту такого права.
У свою чергу, суд перевіряє доводи позивача і, залежно від встановленого, вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
У розділі V "Продаж майна в провадженні у справі про банкрутство" КУзПБ урегульовано умови та порядок продажу майна боржника в провадженні у справі про банкрутство, що реалізується шляхом проведення аукціону, який відбувається в електронній торговій системі.
Системний аналіз положень статті 650 та частини четвертої статті 656 ЦК України свідчить, що правова природа реалізації у справі про банкрутство майна боржника на торгах у формі аукціону полягає у продажі цього майна, тобто у забезпеченні переходу прав власності на нього до покупця переможця торгів (аукціону), невід`ємною і завершальною стадією якого є оформлення результатів продажу (аукціону) договором купівлі-продажу, що укладається власником майна чи замовником аукціону з переможцем торгів (аукціону).
Подібна правова природа продажу майна з торгів (аукціону) дає підстави для можливості визнання (за наявності підстав) результатів таких торгів (аукціону) недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, у тому числі й на підставі норм цивільного законодавства (правовий висновок, зокрема викладений у постановах Верховного Суду України від 29.06.2016 у справі № 6-370цс16, від 14.12.2016 у справі № 904/9284/14, у постановах судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2019 у справі № 5006/5/39б/2012, від 20.05.2021 у справі № 910/24368/14, від 30.11.2021 у справі № 910/21182/15 (910/16832/19) та в ряді інших постанов Верховного Суду).
Разом з тим питання ефективності вимог про визнання недійсними результатів аукціону та договору купівлі-продажу як способу захисту прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах неодноразово було предметом дослідження Великою Палатою Верховного Суду, за результатом чого [дослідження] сформовано відповідні висновки.
Зокрема у постанові від 06.07.2022 у справі № 914/2618/16 Велика Палата Верховного Суду виснувала про неефективність такого способу захисту порушених прав та інтересів як пред`явлення забезпеченим кредитором вимог про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута та договору купівлі-продажу, укладеного за результатом такого аукціону.
Втім, у постанові від 13.02.2024 у справі № 910/2592/19 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про необхідність відступлення від власних висновків, сформульованих у постанові від 06.07.2022 у справі № 914/2618/16, щодо неефективності вимог про визнання недійсними результатів аукціону та договору купівлі-продажу як способу захисту прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах. 
Зважаючи на те, що суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду, при вирішенні спору в цій справі щодо визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута господарським судам попередніх інстанцій належало урахувати правові висновки Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 13.02.2024 у справі №910/2592/19 та, серед іншого, полягають у такому.
Законодавство про банкрутство визначає особливі способи захисту інтересів учасників справи про банкрутство, які з урахуванням принципу щодо переваги застосування спеціальних норм права над загальними мають застосовуватися переважно щодо загальних цивільно-правових способів захисту у процедурах банкрутства.
Одним з таких способів захисту є визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна боржника та укладеного за його наслідком договору купівлі-продажу в порядку, визначеному частиною третьою статті 55 Закону "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) та статтею 73 КУзПБ. 
Утім Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.02.2024 у справі №910/2592/19 зауважила, що пред`явлення в межах справи про банкрутство позову з вимогами про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна боржника та укладеного за його наслідком договору купівлі-продажу майна не завжди може забезпечувати ефективне поновлення порушених прав особи, яка звернулася з цими вимогами до суду на захист своїх порушених прав.
На практиці на момент оспорення результатів проведеного аукціону та укладеного за його наслідком договору купівлі-продажу майна боржника останнє може перебувати у власності: 1) боржника; 2) переможця аукціону; 3) іншої особи.
Тому важливим під час розгляду спору щодо відчуженого на аукціоні у справі про банкрутство майна є урахування характеру та природи правовідносин між сторонами на момент виникнення спору. Обраний позивачем спосіб захисту прав повинен відповідати правовій природі тих правовідносин, що виникли між сторонами спору.
У правовідносинах з повернення майна, відчуженого на аукціоні у справі про банкрутство, для вирішення питання, кому належить право на пред`явлення позову і з якими саме вимогами (про визнання недійсними результатів аукціону та договору купівлі-продажу чи про витребування майна) необхідно з`ясовувати, у кого перебуває у власності майно на момент виникнення спору, чи був боржник власником відчуженого на аукціоні майна та відповідно у який спосіб позивач має захистити саме своє право у разі його порушення.
Якщо майно боржника за результатом проведеного аукціону у справі про банкрутство перебуває у власності боржника, то ефективним способом захисту порушеного права особи, яка вправі оскаржувати результати аукціону, є пред`явлення позову про визнання недійсними результатів аукціону. Якщо ж за результатами аукціону з переможцем укладено договір купівлі-продажу то ефективним способом захисту порушеного права особи, яка вправі оскаржувати результати аукціону, є пред`явлення позову про визнання недійсними результатів аукціону й укладеного з переможцем аукціону договору купівлі-продажу майна боржника та застосування реституції (у випадку повернення майна, що перебуває у власності переможця аукціону). 
Пред`явлення вимог подібного змісту узгоджується з положеннями абзацу другого частини третьої статті 55 Закону про банкрутство, де чітко визначено, що визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу майна боржника, та статті 216 ЦК України, яка передбачає правовим наслідком недійсності правочину застосування реституції.
Отже, у правовідносинах з повернення відчуженого майна на аукціоні у справі про банкрутство відновлення порушеного права позивача здійснюється у різні способи, зокрема:
- якщо за результатом проведення аукціону у справі про банкрутство майно боржника перебуває у власності боржника, то ефективним способом захисту порушеного права особи, яка вправі оскаржувати результати аукціону, є пред`явлення позову про визнання недійсними результатів аукціону;
- якщо за результатами аукціону з переможцем укладено договір купівлі-продажу то ефективним способом захисту порушеного права особи, яка вправі оскаржувати результати аукціону, є пред`явлення позову про визнання недійсними результатів аукціону й укладеного з переможцем аукціону договору купівлі-продажу майна боржника та застосування реституції (у випадку повернення майна, що перебуває у власності переможця аукціону); 
- якщо за результатом проведення аукціону у справі про банкрутство відчужено майно, яке належить іншій особі на праві власності, відновлення порушеного права власника проданого майна здійснюється шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387, 388 ЦК України.
Водночас Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18.09.2024 у справі №918/1043/21 зауважила, що за недійсності правочину взаємне повернення сторонами одержаного за ним (двостороння реституція) є юридичним обов`язком, що виникає із закону та юридичного факту недійсності правочину. Таке поновлення сторін у попередньому становищі може застосовуватися лише тоді, коли майно, передане за відповідним правочином, залишається в його сторони.
Також у постанові від 13.02.2024 у справі № 910/2592/19 Велика Палата Верховного Суду наголосила на необхідності розмежовувати випадки застосування двосторонньої реституції як наслідку недійсності правочину та витребування майна як способу захисту прав власника, порушених незаконним відчуженням його майна. За загальним правилом, речово-правові способи захисту прав особи застосовуються, якщо сторони не пов`язані зобов`язально-правовими відносинами або ж такі правовідносини між ними не стосуються вчиненого порушення права власності чи іншого речового права. У разі конкуренції речово-правових (віндикаційного, негаторного) та зобов`язально-правових (договірного) способів захисту перевагу має саме зобов`язально-правовий.
У справі, що розглядається судами попередніх інстанцій встановлено та не спростовано учасниками процесу обставин того, що за результатами спірного Аукціону з переможцем укладено акт про придбання майна на аукціоні (правочин, яким оформлено договірні відносини купівлі-продажу), тобто між ДП "Ягільницький кінний завод" та ПСП "Ягільниця-В" існують договірні відносини, а спірне майно, у свою чергу, не передано третім особам.
З огляду на зазначене та наведені вище правові висновки Великої Палати Верховного Суду, зокрема викладені у постанові від 13.02.2024 у справі №910/2592/19, суди попередніх інстанцій дійшли правильного та заснованого на законі висновку, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача як особи, яка вправі оскаржувати результати аукціону, є пред`явлення позову про визнання недійсними результатів аукціону й укладеного з переможцем аукціону акта про придбання майна на аукціоні та застосування реституції.
При цьому суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні доцільно зауважив, що скаржнику слід розмежовувати випадки застосування двосторонньої реституції як наслідку недійсності правочину від витребування майна як способу захисту прав власника, порушених незаконним відчуженням його майна.
Зважаючи на викладене, доводи скаржника у цій частині, зокрема у контексті неефективності обраного способу захисту та у цілому щодо правомірності позбавлення права власності переможця аукціону як добросовісного набувача, колегія суддів відхиляє з підстав необґрунтованості.
Щодо розгляду судами спору по суті
За приписами статті 61 КУзПБ ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; формує ліквідаційну масу; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Частиною першою статті 62 КУзПБ визначено, що усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання, включаються до складу ліквідаційної маси. 
Статтею 68 КУзПБ, зокрема, визначено, що продаж майна боржника на аукціоні відбувається в електронній торговій системі. Порядок функціонування електронної торгової системи, організації та проведення електронних аукціонів, визначення розміру, сплати, повернення гарантійних внесків та сплати винагороди операторів електронних майданчиків затверджується Кабінетом Міністрів України. Замовником аукціону є арбітражний керуючий, призначений господарським судом у порядку, встановленому цим Кодексом. Замовнику та операторам авторизованих електронних майданчиків забороняється встановлювати вимоги, вчиняти дії чи виявляти бездіяльність, що будь-яким чином порушують рівність учасників аукціону або допускають їх дискримінацію.
Замовник аукціону повинен оголосити про проведення першого аукціону протягом 20 днів з дня отримання згоди на продаж майна або визначення умов аукціону судом відповідно до цього Кодексу (стаття 70 КУзПБ).
Відповідно до абзаців першого-третього частини чотирнадцятої статті 96 КУзПБ продаж майна державних підприємств та господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, першочергово відбувається шляхом продажу майна боржника як єдиного майнового комплексу. До складу такого єдиного майнового комплексу включаються земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, право на торговельну марку або інше позначення, а також права на земельні ділянки. Продаж майна боржника як єдиного майнового комплексу здійснюється на аукціоні відповідно до цього Кодексу. Умови продажу майна банкрута як єдиного майнового комплексу, визначені статтею 75 цього Кодексу, додатково погоджуються арбітражним керуючим з органом, уповноваженим управляти державним майном. Орган, уповноважений управляти державним майном, зобов`язаний протягом 30 днів розглянути умови продажу майна та прийняти одне з рішень, визначених частиною шостою статті 75 цього Кодексу.
Згідно з частиною шостою статті 75 КУзПБ комітет кредиторів, забезпечений кредитор можуть прийняти рішення про: надання згоди на продаж майна на запропонованих умовах; надання згоди на продаж майна, змінивши умови продажу; відмову в наданні згоди на продаж майна з обґрунтуванням причин.
Наведене кореспондує вимогам частини вісімнадцятої статті 11 Закону України "Про управління об`єктами державної власності", за якою умови продажу майна у справах про банкрутство господарських організацій з корпоративними правами держави понад 50 відсотків їх статутного капіталу погоджуються з суб`єктом управління об`єктами державної власності.
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець встановив імперативну вимогу для арбітражного керуючого щодо погодження умов продажу майна державних підприємств та господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, на аукціоні з органом, уповноваженим управляти державним майном, який, у свою чергу, приймає рішення про: надання згоди на продаж майна на запропонованих умовах; надання згоди на продаж майна, змінивши умови продажу; відмову в наданні згоди на продаж майна з обґрунтуванням причин.
Під час розгляду цієї справи суди попередніх інстанцій з`ясували (як то детально зазначено вище), що ліквідатор банкрута листом від 20.09.2024 № 20/09/10/Б-711 звернувся до Фонду державного майна України щодо погодження умов продажу майна банкрута як єдиного майнового комплексу, тоді як Фонд у визначений частиною чотирнадцятою статті 96 КУзПБ строк повідомив арбітражного керуючого про результати розгляду його запиту, однак за змістом цього повідомлення позивач висловив недоцільність погодження умов продажу та продаж майна державного підприємства в межах процедури банкрутства.
Втім, з наявних у справі доказів суди встановили, що не дотримавшись приписів частини чотирнадцятої статті 96 КУзПБ, частини вісімнадцятої статті 11 Закону України "Про управління об`єктами державної власності", зокрема не дочекавшись рішення органу управління державним майном боржника (щодо погодження умов продажу майна) у строк, передбачений законом для такого органу щодо прийняття відповідного рішення, та незважаючи на відсутність погодження Фондом умов продажу майна державного підприємства, ліквідатор банкрута 04.10.2024 створив публікацію оголошення в електронній торговій системі з продажу майна "Prozorro" щодо проведення 25.10.2024 аукціону з продажу майна ДП "Ягільницький кінний завод".
За встановлених обставин, що не спростовані скаржником, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про порушенням ліквідатором банкрута порядку підготовки до проведення аукціону щодо погодження умов продажу майна, позаяк процедура підготовки до проведення аукціону включає в себе обов`язкову стадію - визначення умов продажу майна, що встановлена статтею 75 КУзПБ та погодження умов продажу майна органом, уповноваженим управляти державним майном (норми частини чотирнадцятої статті 96 КУзПБ та частини вісімнадцятої статті 11 Закону України "Про управління об`єктами державної власності").
Більш того, суди з`ясували (про що детально зазначалось вище), що рецензія на звіт про оцінку не була надіслана Фонду державного майна України як органу управління державним майном боржника та не опублікована в електронній торговій системі з продажу майна "Prozorro", визначення ціни рухомого майна банкрута здійснено з порушенням вимог закону, а частина майна (залишки кормів, кобила та лошата) не було включено до єдиного майнового комплексу ДП "Ягільницький кінний завод" та оцінка вартості цього майна також не проводилась, що свідчить, у свою чергу, про порушення положень частини чотирнадцятої статті 96 КУзПБ.
Відповідно до частини першої статті 73 КУзПБ правочин щодо продажу майна, вчинений на аукціоні, проведеному з порушенням встановленого порядку його підготовки або проведення, що перешкодило або могло перешкодити продажу майна за найвищою ціною, може бути визнаний недійсним господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) за заявою боржника, арбітражного керуючого, кредитора або особи, інтереси якої були при цьому порушені.
Зважаючи на наведені норми та встановлені судами попередніх інстанцій порушення, що у сукупності свідчать про недотримання вимог законодавства при підготовці та проведенні аукціону, суди обґрунтовано виснували, що такі порушення вплинули на результати спірного Аукціону та є підставою для задоволення позовних вимог щодо визнання таких результатів та акта про придбання майна на аукціоні недійсними й застосування двосторонньої реституції, як наслідку недійсності правочину.
Таким чином, Верховний Суд констатує про правильне застосування попередніми судовими інстанціями положень статті 73 КУзПБ, а відтак про законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень.
Окрім того, врахувавши принцип "jura novit curia" ("суд знає закони"), суди правильно виснували, що вимогу щодо повернення банкруту єдиного майнового комплексу ДП "Ягільницький кінний завод" шляхом витребування із незаконного володіння переможця аукціону позивач сформулював некоректно, адже ним по суті заявлено реституційну вимогу на підставі статей 215, 216 ЦК України, яка не може одночасно поєднуватися із вимогою про витребування майна, оскільки це є різними способами захисту.
У цьому зв`язку безпідставними є посилання скаржника в обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, на неврахування судом апеляційної інстанції висновків, викладених у перелічених у скарзі постановах Верховного Суду (від 07.11.2018 у справі №488/5027/14-ц, від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16, від 02.11.2021 у справі №925/1351/19, від 22.06.2021 у справі №200/606/18, від 02.11.2022 у справі №685/1008/20), з огляду на нерелевантність зазначеної практики до спірних правовідносин цієї справи.
Верховний Суд також зауважує, що для спростування будь-якого висновку, наведеного у оскаржуваних судових рішеннях скаржник має навести не особисті міркування щодо законності та обґрунтованості цих судових рішень, а довести, який саме висновок Верховного Суду щодо застосування якої саме норми права у подібних відносинах не був врахований судами попередніх інстанцій з урахуванням встановлених ними обставин справи, від якого висновку необхідно відступити, з наведенням обґрунтування такої необхідності та/або який висновок сформувати (пункт 183 постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.11.2023 у справі № 918/686/21).
Колегія суддів враховує, що звертаючись із касаційною скаргою та обґрунтовуючи її підставою щодо відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування судами попередніх інстанцій приписів КУзПБ без урахування гарантій, встановлених статтями 330, 387 та 388 ЦК України, скаржник не звернув увагу на те, що судові рішення про задоволення позовних вимог містять інші мотиви та висновки, які і є ключовими у спірних правовідносинах. 
У контексті обраної скаржником підстави касаційного оскарження Верховний Суд констатує, що скаржник в касаційній скарзі лише окреслює свою позицію щодо правовідносин, що склалися між учасниками спору, в яких, на його думку, відсутній висновок суду касаційної інстанції. 
Однак касаційна скарга за своїм змістом фактично зводиться до незгоди з наданою судами першої і апеляційної інстанцій оцінкою встановлених фактичних обставин справи, до необхідності надання судом касаційної інстанції переоцінки наявних в матеріалах справи доказів, що не є можливим з огляду на визначені в статті 300 ГПК України межі розгляду справи судом касаційної інстанції. 
Відтак посилання скаржника на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах визнаються суто декларативними, необґрунтованими та підлягають відхиленню.
За таких обставин, Верховний Суд вважає, що відсутні підстави для формування висновку щодо норми, якою обґрунтована підстава касаційного оскарження, а доводи скаржника зумовлені помилковим розумінням мотивів, з яких прийняті оскаржені судові рішення.
Зважаючи на викладене, наведені скаржником підстави касаційного оскарження не отримали підтвердження під час касаційного провадження, що виключає скасування оскаржуваних рішень попередніх судових інстанцій.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Переглянувши у касаційному порядку в межах доводів та вимог касаційної скарги судові рішення у справі, Верховний Суд не встановив порушення чи невірного застосування норм права, на які посилався скаржник.
На підставі викладеного та беручи до уваги межі перегляду справи судом касаційної інстанції в порядку статті 300 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та необхідність залишення оскаржуваних судових рішень у цій справі без змін.
Розподіл судових витрат
У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги, витрати зі сплати судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства "Ягільниця-В" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 08.05.2025, рішення Господарського суду Тернопільської області від 29.05.2025 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 04.02.2026 у справі №10/Б-711(921/681/24) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К. М. Огороднік 
Судді О. В. Васьковський
В. Я. Погребняк