ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

04 червня 2026 року  м. Чернівці Справа № 713/3436/24

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача Лисака І.Н.,
суддів: Литвинюк І.М., Одинака О.О.,
за участю секретаря судового засідання: Сарган Ю.В.,
учасники за первісним позовом:
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідач: ОСОБА_2 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 ,
учасники за зустрічним позовом:
позивач: ОСОБА_2 ,
відповідачі: ОСОБА_1 , Берегометська селищна рада, Вижницька районна військова адміністрації, ОСОБА_4 ,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, Державний реєстратор Вижницької міської ради, ОСОБА_5 ,

при розгляді справи за апеляційною скаргою  ОСОБА_4 на ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 14 квітня 2026 року, постановлену під головуванням судді Кириляк А.Ю.,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні суду перебуває справа №713/3436/24 за первісним та зустрічним позовами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 
18 березня 2025 року представником відповідача ОСОБА_6 через систему «Електронний суд» подано клопотання про призначення судової комплексної земельно - технічної та будівельно-технічної експертизи, яку просив доручити Чернівецькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, розташованому в м. Чернівці, по вул. Героїв Майдану, 194 Б (т.1 а.с.152-154).

Провадження №22-ц/822/990/26 

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 14 квітня 2026 року клопотання представника відповідача ОСОБА_6 про призначення експертизи задоволено частково.
Призначено по даній справі судову комплексну земельно-технічну та будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання:
- визначити межі (площу та конфігурацію) прибережної захисної смуги до земель водного фонду, кадастровий номер 7320584000:02:001:0087, яка перебуває на підставі договору суборенди земельної ділянки від 26.12.2013 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , в користуванні останнього, який зареєстрований 27.12.2013 року за №4157100 реєстраційною службою Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області і є суміжною із земельними ділянками з кадастровими номерами 7320584000:02:001:0101 та 7320584000:02:001:0102;
- чи накладається земельна ділянка з кадастровим номером 7320584000:02:001:0101 та 7320584000:02:001:0102 на прибережну захисну смугу до земель водного фонду, кадастровий номер 7320584000:02:001:0087, і яка площа та конфігурація такого накладання;
- встановити місце розташування тимчасової дерев`яної споруди по відношенню до прибережної захисної смуги до земель водного фонду, кадастровий номер 7320584000:02:001:0087, а також суміжних земельних ділянок із кадастровими номерами: 7320584000:02:001:0102 та 7320584000:02:001:0103;
- чи відноситься вказана тимчасова дерев`яна споруда до категорії об`єктів нерухомого майна, і якщо так, до якої саме.
Проведення експертизи доручено експертам Чернівецькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (м. Чернівці, вул. Г. Майдану, 194 Б).
Попереджено експертів про кримінальну відповідальність згідно зі статтями 384, 385 КК України.
Витрати за проведення експертизи покладено на ОСОБА_2 .
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, справу направити для продовження розгляду. 
Доводи апеляційної скарги зводяться до непогодження з викладеними питаннями експертам й містить мотиви з приводу засобів доказування та що саме мають здійснити експерти у разі проведення відповідної експертизи.
Звертає увагу й на те, що в рамках вказаної справи не дискутувалося питання суб`єкта, котрий має провести експертне дослідження, крім іншого, суд не зупинив провадження у справі.
Вважає, що до початку призначення у справі експертизи слід було обговорити проблематику, пов`язану із встановленням прибережної захисної смуги, зробити попередні висновки, які стосуються земельно-технічної експертизи. 
Відзив на апеляційну скаргу від позивача за зустрічним позовом не надходив.
У відзиві на апеляційну скаргу співвідповідача за зустрічним позовом представник ОСОБА_1 адвокат Померанський І.В. просить апеляційну скаргу задовольнити та скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах її обґрунтувань й заявлених в суді першої інстанції вимог, приходить до наступних висновків.
Під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції керуючись ст.367 ЦПК України переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ухвала суду першої інстанції відповідає цим вимогам виходячи з наступного.
Як підтверджується матеріалами справи, у вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати незаконними дії ОСОБА_2 з незаконного самостійного будівництва в с. Вахнівці Вижницького району та зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні та володінні ОСОБА_1 належної йому земельної ділянки, кадастровий номер 7320584000:02:001:0102, загальною площею 0,1, що знаходиться в с. Вахнівці Вижницького району, шляхом демонтажу незаконного і самовільного будівництва (т.1 а.с.1-5).
У свою чергу ОСОБА_2 подав зустрічний позов до ОСОБА_1 , Берегометської селищної ради, Вижницької районної військової адміністрації, ОСОБА_4 як правонаступника ОСОБА_7 , треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, Державний реєстратор Вижницької міської ради, Кордяк І.І., про визнання незаконним і скасування державного акту, державної реєстрації земельних ділянок та рішення державного реєстратора (т.1 а.с.102-106).
Ухвалою від 16.01.2025 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 21.02.2025 року (т.1 а.с.98).
Надалі, 18 березня 2025 року представником відповідача ОСОБА_6 подано клопотання про призначення судової комплексної земельно - технічної та будівельно-технічної експертизи, яку просив доручити Чернівецькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, розташованому в м. Чернівці, по вул. Героїв Майдану, 194 Б (т.1 а.с.152-154).
14.04.2026 року судом задоволено частково клопотання представника відповідача та призначено у справі судову комплексну земельно-технічну та будівельно-технічну експертизу з відповідними питаннями (т.3 а.с.255-256).
Призначаючи у справі судову комплексну земельно-технічну та будівельно-технічну експертизу суд першої інстанції виходив із того, що для з`ясування наведених обставин необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.
В силу ст.129 Конституції України, ст.2 ЦПК України до основних засад (принципів) судочинства належить змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Передбачене ст.ст.12, 13, 49 ЦПК України право сторін на подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості щодо обставин, які мають значення для вирішення справи, кореспондується з обов`язком суду сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частинами першою, другою статті 189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.
У підготовчому засіданні суд з`ясовує, зокрема: чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові та відзиві, а також докази, витребувані судом, або причини їх неподання; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про призначення експертизи; вирішує заяви та клопотання учасників справи; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.
В силу п.5, 7, 8 ч.2 ст.197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд:може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи; з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста.
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч.8 ст.83 ЦПК України).
Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 ЗУ «Про судову експертизу»).
Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.
Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством (частина перша статті 102 ЦПК України).
За змістом частини третьої статті 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
Відповідно до положень статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом, а учасники справи можуть запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта.
Статтею 104 ЦПК України встановлені вимоги до змісту ухвали про призначення експертизи, згідно яких в ухвалі про призначення експертизи суд зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які
входять в предмет доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм.
Частина 1 ст.112 ЦПК України вказує на те, що комплексна експертиза проводиться не менш як двома експертами різних галузей знань або різних напрямів у межах однієї галузі знань.
Верховний Суд неодноразово зазначав, що допустимість доказів має загальний і спеціальний характер. Загальний характер полягає в тому, що незалежно від категорії справ слід дотримуватися вимоги щодо отримання інформації з визначених законом засобів доказування з додержанням порядку збирання, подання і дослідження доказів. Спеціальний характер полягає в обов`язковості певних засобів доказування для окремих категорій справ чи забороні використання деяких із них для підтвердження конкретних обставин справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07.12.2021 у справі №905/902/20 (п.6.27), постанови Верховного Суду від 31.05.2022 у справі №904/3242/18 (п.23), від 07.06.2022 у справі №922/605/15 (п.40.4), від 05.07.2022 у справі №904/3866/21 тощо).
Необхідність призначення судової експертизи в цивільному процесі обумовлена, насамперед, необхідністю з`ясування судом тих обставин, які потребують спеціальних знань, та в силу їх специфічного характеру, не можуть бути з`ясовані судом на основі положень чинного законодавства, що може вплинути на правильне вирішення цивільного спору по суті.
Суд вказує на те, що одним із принципів призначення судової експертизи є принцип доцільності.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» від 01.06.2006 р. зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів з`ясування або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.
Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами існує спір щодо самочинного будівництва на земельній ділянці, а також щодо наявності накладення земельної ділянки на прибережну смугу до земель водного фонду.
У зв`язку з цим, апеляційний суд вважає, що вирішення таких спорів потребує спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, та є доцільним отримання висновку експерта.
Отже, для вирішення питання у справі, що переглядається, за наявності підстав для усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу самочинного будівництва на такій, яка накладається на прибережну захисну смугу до земель водного фонду, таке накладення земельних ділянок має бути ідентифіковано, як і визначення місця розташування спірного самочинного будівництва по відношенню до прибережної захисної смуги, зокрема, шляхом проведення комплексної експертизи.
Виконання дослідження з визначення межі (площі та конфігурації) прибережної захисної смуги до земель водного фонду, існування накладення земельної ділянки з кадастровим номером 7320584000:02:001:0101 та номером 7320584000:02:001:0102 на прибережну захисну смугу до земель водного фонду, кадастровий номер 7320584000:02:001:0087, площі та конфігурації такого накладання, встановлення місця розташування тимчасової дерев`яної споруди по відношенню до прибережної захисної смуги до земель водного фонду, та віднесення спірної споруди до категорії об`єктів нерухомого майна, і якщо так до якої саме, потребує спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо. 
Тому результати таких досліджень можуть міститись, зокрема, у висновку комплексної експертизи. 
Для цієї мети може бути призначена комплексна судова земельно-технічна та будівельно-технічну експертиза.
За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності призначення у цій справі комплексної експертизи.
Що стосується доводів апелянта з приводу непогодження з поставленими питаннями, то колегія суддів приходить до наступних висновків.
Так, зазначене клопотання неодноразово розглядалося судом першої інстанції, що свідчить про обізнаність сторони апелянта з викладеними питаннями в ньому, що, в свою чергу, з урахуванням ст.44 ЦПК України не позбавляло ОСОБА_8 чи його представника подати свої питання чи мотиви з приводу заявлених питань. 
Крім того, питання, які ставляться перед експертом, мають бути сформульовані чітко, ясно і таким чином, щоб вони виключали неоднозначне їх розуміння й тлумачення та відповідали тим об`єктам і матеріалам, які направляються на експертизу. 
Недопустимим є порушення перед експертом питань, вирішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі.
Суд також звертає увагу й на те, що згідно зі статтею 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).
Частина 4 ст.103 ЦПК України вказує на те, що питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.
Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну (ч.5 ст.103 ЦПК України).
Клопотання про призначення експертизи вирішувалося в судовому засіданні, призначеному на 14.04.2026 року, про що були повідомлені учасники справи, при цьому ОСОБА_9 приймав безпосередню участь в такому.
Однак, учасники справи на час розгляду клопотання про призначення експертизи правом на корегування питань перед експертом не скористалися, а суд, в свою чергу, виконуючи дискреційні повноваження щодо визначення питань перед експертом, призначив експертизу та навів відповідні питання.
Крім цього, колегія суддів звертає увагу, що в силу ст.110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
Саме суду першої інстанції слід оцінювати докази у даному спорі з підстав, заявлених у позові, та приймати рішення, тому саме внутрішнє переконання суду дає право визначати коло питань, які необхідні для правильного вирішення спору, а отже остаточні питання, з яких має бути проведена експертиза, є дискреційними повноваженнями суду.
А тому з урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що так як всі питання, поставлені судом, входять до предмету доказування в цій справі, поставлені у відповідності з вимогами, встановленими для проведення відповідного виду експертизи, тому колегія суддів робить висновок, що визначаючи коло питань суд дотримався вимог п.1 ч.1 ст. 103 ЦПК України.
Щодо доводів з приводу не проведення дискусії стосовно суб`єкта, котрий має провести експертне дослідження, то колегія суддів вказує на те, що приписами частини 3 статті 103 ЦПК України визначено, що при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).
18.02.2025 року Ю. Томнюк подав до суду заяву з процедурних питань, де, крім іншого, просив призначити у справі судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручити Чернівецькому відділенню КНДІСЕ МЮУ, аналогічно доручити проведення заявленої експертизи вказані установі просив і ОСОБА_6 у своєму клопотанні про призначення комплексної експертизи.
За наведеного, колегія суддів не вбачає порушень норм ЦПК України при визначені експертної установи з боку суду першої інстанції.
Стосовно доводів апеляційної скарги з приводу не зупинення провадження у справі на час проведення експертизи, суд апеляційної інстанції вказує наступне.
У відповідності пункту 5 частини 1 статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках, крім інших, призначення судом експертизи.
Отже, у випадку призначення судом експертизи, суд може, але не зобов`язаний зупиняти провадження у справі. Реалізацію такого права суд повинен мотивувати. Натомість в оскаржуваній ухвалі нічого не зазначено про необхідність зупинення провадження у справі і зазначене не може вважатися порушенням норм процесуального права, яке тягне за собою наслідки у вигляді скасування оскаржуваного судового акта.
Щодо доводів з приводу неналежного повідомлення Ю.Мельничука про розгляд справи 14.04.2026 року, апеляційний суд констатує, що ч.5 ст.130 ЦПК України визначено, що вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.
Колегія суддів зазначає, що згідно частини 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до частини 1 статті 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.
Як вбачається з матеріалів справи, останні містять договір про надання правничої допомоги між адвокатом Померанським І.В. та ОСОБА_4 від 18.03.2026 року (т.4 а.с.113-114).
Згідно розписки на а.с.238 т.3 представник позивача Померанський розписався про повідомлення його щодо судового засідання на 14.04.2026 року на 11 год, що підтверджується і протоколом (журналом) судового засідання, в якому він приймав участь.
За вказаних обставин колегія суддів вважає, що доводи з приводу неналежного повідомлення ОСОБА_4 за наявності в останнього представника, який здійснює від імені ОСОБА_4 процесуальні права та обов`язки, є неспроможними і до уваги не приймаються.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду без змін.
Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381-384, 386, 389 ЦПК України, апеляційний суд,
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_4 залишити без задоволення.
Ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 14 квітня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач    І.Н. Лисак

Судді:     І.М. Литвинюк

О.О. Одинак