н\п 2-о/490/79/2026 Справа № 490/424/26

Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2026 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Гуденко О.А., при секретарі Могила Д.І., без участі сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа – Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Корабельний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Білгород-Дністровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород Дністровському районі Одеської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту, що має юридичне значення,-
В С Т А Н О В И В:
21.01.2026 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт неправильності запису в актовому записі про народження №129 від 15.08.1955 року, складеному виконавчим комітетом Випаснянської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, а саме: визнати вказане в графі «Відомості про дитину» власне ім`я дитини « ОСОБА_2 » неправильне та встановити, що правильне власне ім`я дитини є « ОСОБА_3 ». 
Зобов`язати Білгород-Дністровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України внести зміну в актовий запис про народження №129 від 15.08.1955 року, складений виконавчим комітетом Випаснянської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, а саме: в графі «Відомості про дитину» власне ім`я дитини змінити з неправильного « ОСОБА_2 » на правильне « ОСОБА_3 ». 
Встановити факт неправильності запису в актовому записі про шлюб №455 від 08.08.1986 року, складеному Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, а саме: визнати вказане в графі «Відомості про наречену» власне ім`я нареченої « ОСОБА_2 » неправильне та встановити, що правильне власне ім`я нареченої є « ОСОБА_3 ». 
Зобов`язати Корабельний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України внести зміну в актовий запис про шлюб №455 від 08.08.1986 року, складений Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, а саме: в графі «Відомості про наречену» власне ім`я нареченої змінити з неправильного « ОСОБА_2 » на правильне « ОСОБА_3 ».

Свої вимоги обґрунтовує тим, що З огляду на те, що в позасудовому порядку визнати неправильність чи неповноту запису в акті громадянського стану неможливо, Заявниця звертається до суду з даною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення тавнесення відповідних змін до актового запису про її народження та шлюб. Отже, метою звернення Заявника до суду з даною заявою є виправлення помилки, допущеної під час складання актових записів та приведення відомостей актових записів у належну відповідність. Так, при народженні батьки Заявниці назвали її власним ім`я « ОСОБА_3 », під час проведення державної реєстрації народження та складання актового запису про народження №129 від 15.08.1955 року, складеному виконавчим комітетом Випаснянської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області помилково зазначене власне ім`я Заявниці як « ОСОБА_2 », що відповідає повному витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00055753314 від 07.01.2026 р. У житті Заявницю родичі, близькі друзі, знайомі, та коло людей, яке її оточувало в певних соціальних групах знали за власним ім`ям як « ОСОБА_3 ». Під час реєстрації актового запису про шлюб відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00055752379 від 07.01.2026 р. власне ім`я нареченої так само помилково зазначене як « ОСОБА_2 ».Оскільки, все життя Заявниця знала своє власне ім`я як « ОСОБА_3 », а в актових запис про народження та шлюб було допущено помилку під час здійснення реєстраційних дій, в той же час у всіх вищевказаних документах її власне ім`я зазначене як « ОСОБА_3 , Заявниця бажає внести вірні відомості відповідно у актовий запис про своє народження та в актовий запис про шлюб.
Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 29.01.2026 року відкрито провадження у справі.
Представник заявника надав заяву, в якій просить розгляд заяви здійснити за відсутності заявника та представника. Заявлені вимоги задовольнити у повному обсязі.
Від заступника начальника відділу МЮУ ОМУМЮУ Корабельного відділу державної реєстрауії актів цивільного стану ум.Миколаєві надійшла заява, в якій зазначає, що заперечень не мають. Просить суд розглянути справу у відсутність представника відділу.
У судове засідання представник заінтересованої особи не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по наявним в справі матеріалам.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до висновку по справі №2/21.16-70 від 06.01.2026 року про внесення змін до актового запису цивільного стану, відповідно до змісту якого ОСОБА_1 відмовлено у задоволені прохання щодо зміни власного імені дитини з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 » в актовому записі про народження №129 від 15.08.1955 р. та зміни власного імені «нареченої» з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 » в актовому записі про шлюб №455 від 08.08.1986 р., у зв`язку з наявністю розбіжностей в інформації щодо власного ім`я Заявниці, яка міститься в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та документах, належних заявниці. За даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян не виявлено актового запису про зміну власного імені Заявниці з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 ».
З Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00055753314 від 07.01.2026 р. який складений виконавчим комітетом Випаснянської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області актовому записі №129 від 15.08.1955 року зазначено ім`я заявниці як " ОСОБА_2 ".
Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, який складений Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції від 08 серпня 1986 року №455, ім`я заявниці зазначено як " ОСОБА_2 ".
Як вбачається з паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Корабельним РВ
ММУ УМВС України в Миколаївській області 20.10.1998 року, ім`я заявниці зазначено як " ОСОБА_3 ".
Як вбачається з картки фізичної особи-платника податків, виданої ДПІ у Корабельному районі м. Миколаєва 31.08.1996 року, ім`я заявниці зазначено як " ОСОБА_3 ".
Як вбачається з свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого Корабельним районним відділом ЗАЦС м. Миколаєва 24.06.1987 р. серія НОМЕР_2 , актовий запис №656, ім`я заявниці зазначено як " ОСОБА_3 ".
Як вбачаєтся з свідоцтва про право власності на житло, видане Управлінням майном комунальної власності Миколаївської міської ради згідно розпорядження від
11.08.2000 р. №6584-р, ім`я заявниці зазначено як " ОСОБА_3 ".
Як вбачається з договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ставничою І.О. 29.05.2008 р. реєстраційний номер №2382, ім`я заявниці зазначено як " ОСОБА_3 ".
Як вбачається з пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 серії НОМЕР_4 , виданого Пенсійним
фондом України 14.10.2010 року, ім`я заявниці зазначено як " ОСОБА_3 ".
Як вбачається з паспорта громадянина України для виїзду за кордон, виданий 15.05.2025 року,
орган, що видав 4810, серія НОМЕР_5 , ім`я заявниці зазначено як " ОСОБА_3 ".
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з частинами першою, другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.
Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) сформульовано висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.
Таким чином, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:
- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;
- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;
- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);
- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц (провадження № 61-24660св18), від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18 (провадження № 61-18230св19, від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19 (провадження № 61-14667св20), від 16 червня 2021 року у справі № 643/6447/19 (провадження № 61-14968св20), від 08 вересня 2021 року у справі № 641/5187/20 (провадження № 61-5204св21).
Відповідно до положень статті 49 ЦК України актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.
Згідно з частиною першою статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.
Частиною першою статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.
Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (далі - Правила).
Згідно з пунктом 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.
Підпунктами 2.13.1, 2.13.2 пункту 2.13 розділу ІІ Правил визначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану, постанова адміністративного суду.
Отже, органи державної реєстрації актів цивільного стану за заявою громадян можуть вносити зміни до актових записів на підставі рішень суду, якими встановлено неправильність таких записів та зазначено про внесення до них конкретних змін.
Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Дослідивши у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що в запису в актовому записі про народження №129 від 15.08.1955 року, складеному виконавчим комітетом Випаснянської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, а саме: вказане в графі «Відомості про дитину» власне ім`я дитини « ОСОБА_2 » зазначено помилково, замість правильного " ОСОБА_3 ", а також в актовому записі про шлюб №455 від 08.08.1986 року, складеному Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, а саме: вказане в графі «Відомості про наречену» власне ім`я нареченої « ОСОБА_2 » зазначено помилково, замість правильного " ОСОБА_3 ".
Докази протилежного матеріали справи не містять.
Керуючись обставинами встановленим у судовому засіданні, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог заяви.
Відповідно до ч. 7ст. 294 ЦПК Українипри ухваленні судом рішення судовівитрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
На підставівикладеного, керуючись ст. ст. 13, 81, 259, 263, 264, 265, 315 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа – Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Корабельний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Білгород-Дністровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород Дністровському районі Одеської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.
Встановити факт неправильності запису в актовому записі про народження №129 від 15.08.1955 року, складеному виконавчим комітетом Випаснянської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, а саме: визнати вказане в графі «Відомості про дитину» власне ім`я дитини « ОСОБА_2 » неправильне та встановити, що правильне власне ім`я дитини є « ОСОБА_3 ».
Зобов`язати Білгород-Дністровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України внести зміну в актовий запис про народження №129 від 15.08.1955 року, складений виконавчим комітетом Випаснянської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, а саме: в графі «Відомості про дитину» власне ім`я дитини змінити з неправильного « ОСОБА_2 » на правильне « ОСОБА_3 ».
Встановити факт неправильності запису в актовому записі про шлюб №455 від 08.08.1986 року, складеному Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, а саме: визнати вказане в графі «Відомості про наречену» власне ім`я нареченої « ОСОБА_2 » неправильне та встановити, що правильне власне ім`я нареченої є « ОСОБА_3 ».
Зобов`язати Корабельний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України внести зміну в актовий запис про шлюб №455 від 08.08.1986 року, складений Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, а саме: в графі «Відомості про наречену» власне ім`я нареченої змінити з неправильного « ОСОБА_2 » на правильне « ОСОБА_3 ».
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду суд шляхом подачі апеляційноїскарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лиш евступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складенняповного судового рішення.

Суддя О.А. Гуденко