ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

15 червня 2026 року	Справа №640/37566/21 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Тулянцевої І.В., розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - 

УСТАНОВИВ:

20 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якій просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 06.09.2021 року.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 18.10.2021 року він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 та надав необхідні документи. 23.10.2021 року органом ПФУ було прийнято рішення №262440006949, яким було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, та зазначено про те, що до пільгового стажу не зараховано період роботи відповідно до довідки від 09.01.2020 № 42AЦ/020/10, виданої АТ «К.Енерго» з 05.07.2000 по 01.03.2013, оскільки довідка не відповідає вимогам п.20 Порядку №637, а також наказ про атестацію робочих місць від 27.06.2001 № 297 відсутній. Позивач вважає вказане рішення протиправним з огляду на те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а отже він має право на зарахування вищезазначеного періоду роботи до пільгового стажу роботи за Списком №2, а також про те, що пільговий стаж у вищезазначений період підтверджено довідкою про підтвердження стажу роботи № 111 від 18.06.2021 року з філії «Дарницький вагоноремонтний завод» АТ «Укрзалізниця», №42АЦ/020/10 від 09.01.2020 року з АТ «К.ЕНЕРГО», а також позивач зазначає, що копії первинних документів на підставі яких були видані довідки, копії наказів про атестацію робочих місць № 297 від 27.06.2001 року, № 21 від 31.01.2006 року, № 265 від 22.12.2010 року, № 2093 від 17.10.2016 року – надавались ним разом із заявою про призначення пенсії. Також позивач вказує, що відповідальність за своєчасність проведення атестації робочих місць на підприємстві несе роботодавець, а відтак спірний період протиправно не зараховано до пільгового стажу роботи за Списком №2. Позивач не погоджується з таким рішенням відповідача, тому звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі №640/37566/21. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
10 січня 2022 року до Окружного адміністративного суду міста Києва від Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві надійшли матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 .
03 лютого 2022 року до Окружного адміністративного суду міста Києва засобами поштового зв`язку надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві на позовну заяву, в якому відповідач пред`явлений позов не визнав та заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що відповідно до наданих документів про стаж: трудова книжка, диплом про освіту, військовий квиток, довідка № 42АЦ/020/10 від 09.01.2021, довідка від 18.06.2001 № 111 та ідентифікаційний код, загальний страховий стаж позивача складає 40 років 7 місяців 4 дні, в тому числі пільговий стаж - 4 роки 8 місяців. За доданими документами до пільгового стажу не враховано період роботи з 05.07.2000 по 01.03.2013 згідно довідки № 42АЦ/020/10 від 09.01.2020, виданої АТ « К.Енерго», оскільки довідка не відповідає Додатку №5 Порядку №637, також відсутній наказ про атестацію робочих місць від 27.06.2001 № 297. Виходячи з наведеного, у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно заяви від 18.10.2021 № 16040 відмовлено. Таким чином, відповідач вважає, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.
17 лютого 2022 року від представника позивача до суду, засобами поштового зв`язку, надійшла відповідь на відзив, в якій наведені аргументи щодо обґрунтованості позовних вимог, аналогічні, що зазначені у позовній заяві, а також представник позивача заперечує проти відзиву на позовну заяву та просить задовольнити позовну заяву у повному обсязі
13 грудня 2022 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 2825-ІХ «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі Закон № 2825-ІХ), який набрав чинності 15 грудня 2022 року, відповідно до ст. 1 якого встановлено ліквідувати Окружний адміністративний суд міста Києва.
Відповідно до п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2825-ІХ (в редакції, чинній з 26 вересня 2024 року) (далі Закон № 2825-ІХ), з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. До початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом, крім випадку, передбаченого абз. 4 цього пункту. Не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративні справи, які були передані до Київського окружного адміністративного суду та розподілені між суддями до набрання чинності Законом № 3863-ІХ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом. Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом № 3863-ІХ, але не розподілені між суддями, передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. 
На підставі п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2825-ІХ проведений автоматизований розподіл адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ згідно з Порядком передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженим наказом Державної судової адміністрації України від 16 вересня 2024 року № 399.
За результатами автоматизованого розподілу адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України, справа №640/37566/21 передана на розгляд Дніпропетровському окружному адміністративному суду.
28 січня 2025 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа №640/37566/21 розподілена судді І.В. Тулянцевій.
Ухвалою суду від 17 лютого 2025 року прийнято до провадження адміністративну справу №640/37566/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача. Витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, належним чином завірену копію матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 .
Копію ухвали про прийняття до провадження отримано представником відповідача - 24.02.2025 року, про що в матеріалах справи міститься довідка про доставку електронного листа. 
12 березня 2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, на виконання ухвали суду від 17.02.2025 року, засобами поштового зв`язку від Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві надійшли матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 11.09.2020 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року.
16 жовтня 2020 року Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві листом №2600-0314-8/147361 повідомило про те, що відповідно до наданих документів встановлено, що страховий стаж позивача складає 39 років 8 місяців 3 дні. Пільговий стаж врахувати немає можливості, оскільки в пільговій довідці не зазначено, що позивач був зайнятий різанням та ручним зварюванням на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки та згідно результатів атестації не підтверджено право на пенсію за списком №2. Оскільки відсутній необхідний пільговий стаж, позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком згідно заяви від 11.09.2020 р. №10191.
18 жовтня 2021 року позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 23.10.2021 року №262440006949 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.
Рішення мотивоване тим, що вік заявника 56 років 1 місяць 13 днів. Необхідний пільговий стаж, визначений п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2. Страховий стаж особи становить 40 років 7 місяців 4 дні. Пільговий стаж особи 4 роки 8 місяців. За наданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди. До пільгового стажу не зараховано період роботи відповідно до довідки від 09.01.2020 № 42АЦ/020/10, виданої АТ "К.Енерго" з 05.07.2000 по 01.03.2013, оскільки довідка не відповідає вимогам п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637. Наказ про атестацію робочих місць від 27.06.2001 № 297 відсутній.
26 жовтня 2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві листом №2600-0206-8/170073 повідомило позивача про те, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року. Відповідно до наданих документів про стаж: трудова книжка, диплом про освіту, військовий квиток, довідка № 42АЦ/020/10 від 09.01.2021, довідка від 18.06.2001 № 111 та ідентифікаційний код, загальний страховий стаж позивача, складає 40 років 7 місяців 4 дні, в тому числі пільговий стаж 4 роки 8 місяців. За доданими документами до пільгового стажу не враховано період роботи з 05.07.2000 по 01.03.2013 згідно довідки № 42АЦ/020/10 від 09.01.2020, виданої АТ « К.Енерго», оскільки довідка не відповідає Додатку № 5 Порядку №637, також відсутній наказ про атестацію робочих місць від 27.06.2001 № 297. Виходячи з вище вказаного, у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно заяви від 18.10.2021 № 16040 позивачу відмовлено.
Не погоджуючись з відмовою відповідача у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058).
Відповідно до частини 1 статті 114 Закону №1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
На підставі пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.
Частиною 1 статті 44 Закону №1058 встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно з пунктом 20 вказаної постанови, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
З системного аналізу наведених норм судом зроблено висновок про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів. 
Так, з трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , копія якої міститься в матеріалах справи, слідує, що ОСОБА_1 у спірний період з 05.07.2000 по 01.03.2013 працював (записи №№ 14-17, 20-21):
- згідно запису №14 - 05.07.2000 р. прийнятий електрогазозварником по 5 розряду служби з перекладки теплових мереж філії Акціонерної електрокомпанії «Київенерго» (наказ №569к від 05.07.2000р.);
- згідно запису №15 – 27.06.2001 р. проведено атестацію робочих місць, підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення згідно зі Списком №2 (наказ №297 від 27.06.2001р.);
- згідно запису № 16 – 01.02.2002 р. переведений електрогазозварником 5 розряду центральної аварійної служби (наказ №169к від 01.02.2002 р.);
- згідно запису №17 – 31.01.2006 р. проведено атестацію робочих місць, підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення згідно зі Списком №2 (наказ №21 від 31.01.2006р.);
- згідно запису №20 – 22.12.2020 р. проведено атестацію робочих місць, підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення згідно зі Списком №2 (наказ №265 від 22.12.2010р.);
- згідно запису №21 – 01.03.2013 р. переведено до структурного підрозділу «Київські теплові мережі» (наказ №78к ТРМ від 01.03.2013 р.).
Крім того, в матеріалах справи міститься довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №42АЦ/020/10 від 09.01.2020 року, яка видана АТ «К.Енерго», згідно якої ОСОБА_1 , повний робочий день працював в філіалі «Теплові розподільчі мережі Київенерго» Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго», ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» служба з перекладки теплових мереж, центральна аварійна служб: 
-у період з 05.07.2000 р. по 01.03.2013 p. працював за професією, посадою «електрогазозварник» V розряду, що передбачена Списком №2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994р. №162 розділ ХХХІІІ, позиція 23200000-19756 за період з 05.07.2000 до 15.01.2003, Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 р. №36 розділ ХХХІІІ. позиція 33 за період з 16.01.2003 до 01.03.2013, код КП 7212 підстава ДК 003: 2010.
Судом встановлено, що в матеріалах справи також наявні накази про атестацію робочих місць на підприємстві, зокрема: наказ №270 від 04.11.1999 року «Про атестацію робочих місць», наказ №297 від 27.06.2001 року «Про затвердження результатів атестації робочих місць за умовами праці», наказ №21 від 31.01.2006 року «Про затвердження результатів атестації робочих місць за умовами праці», наказ №265 від 22.12.2010 року «Про затвердження результатів атестації робочих місць за умовами праці», згідно яких посаду «електрогазозварника», яку займав позивач у спірний період його роботи атестовано, що підтверджує пільговий характер виконуваної роботи.
Суд зазначає, що порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затверджено наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18 листопада 2005 року та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за №1451/11731 (далі - Порядок №383).
Відповідно до пункту 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Отже, однією із умов зарахування до пільгового стажу певного періоду роботи на відповідній посаді або за професією є включення цієї посади або професії до Списків, що діяли в період такої роботи.
Списком №2 (чинним на спірний період роботи позивача) розділу ХХХІІІ, позиція 23200000-19756 за період з 05.07.2000 до 15.01.2003, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994р. №162, а також Списком №2 розділу ХХХІІІ, позиція 33 за період з 16.01.2003 до 01.03.2013, код КП 7212 підстава ДК 003: 2010, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 р. №36 передбачено посаду електрогазозварника.
Таким чином, досліджені судом докази засвідчили, що в спірний період роботи позивач працював на роботах, які віднесені до Списку №2.
Посилання відповідача у відзиві на позовну заяву та у спірному рішенні №262440006949 від 23.10.2021 року на те, що наказ про атестацію від 27.06.2001 року №297 відсутній, суд не вважає достатньою підставою для не зарахування до пільгового стажу роботи спірного періоду з огляду на те, що матеріали пенсійної справи №262440006949 містять зазначений наказ про атестацію, крім того трудова книжка містить усі необхідні записи про проведення чергових атестацій робочого місця позивача за спірний період роботи. 
Відповідачем не спростовано ті обставини, що жодних змін в організації роботи за робочим місцем позивача, змін у назві професії, колі службових обов`язків з моменту попередньої атестації до повторних атестацій не відбувалось.
При цьому, незмінність особливо важких та особливо шкідливих умов праці на підприємстві за професією – електрогазозварник згідно зі Списком № 2, підтверджена кожною черговою атестацією робочих місць за умовами праці, що проводились у період роботи позивача за даною професією на виробництві.
Доводи відповідача стосовно того, що довідка про уточнюючій спеціальний (пільговий) стаж роботи від 09.01.2020 № 42АЦ/020/10, що видана АТ «К.Енерго», оформлена неналежним чином, оскільки довідка не відповідає вимогам, п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, не можуть бути прийняті судом до уваги, тому що, як було зазначено раніше, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а також за правильність виготовлення довідок та іншої документації підприємства не несе відповідальність особа, яка звертається до даного підприємства.
Із записів, наявних у трудовій книжці позивача та уточнюючої довідки від 09.01.2020 №42АЦ/020/10, виданої АТ «К.Енерго» слідує, що за спірний період роботи позивача з 05.07.2000 р. по 01.03.2013 р. професію електрогазозварник передбачено Списком №2 розділ ХХХІІІ, підрозділ 2 Постанови КМУ №162 від 11.03.1994 р. «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», Постанови КМУ №36 від 16.01.2003 р. та атестована згідно наказів №270 від 04.11.1999 року «Про атестацію робочих місць», №297 від 27.06.2001 року «Про затвердження результатів атестації робочих місць за умовами праці», №21 від 31.01.2006 року «Про затвердження результатів атестації робочих місць за умовами праці», №265 від 22.12.2010 року «Про затвердження результатів атестації робочих місць за умовами праці».
Відповідачем не спростовано ті обставини, що жодних змін в організації роботи за робочим місцем позивача, змін у назві професії, колі службових обов`язків з моменту попередньої атестації до повторних атестацій не відбувалось.
Крім того суд зазначає, що відповідно до підпункту 2 пункту 6 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Управління Фонду має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на управління Фонду завдань.
Відтак, у випадку виникнення сумнівів щодо достовірності поданих особою документів відповідач наділений правом звернення до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій з метою отримання інформації, необхідної для здійснення їхньої діяльності. Однак, відповідач таким правом не скористався.
При цьому незмінність особливо важких та особливо шкідливих умов праці на підприємстві за професією - електрогазозварник згідно зі Списком № 2, підтверджена кожною черговою атестацією робочих місць за умовами праці, що проводились у період роботи позивача за даною професією на виробництві.
Таким чином, вищеозначеними доказами у їх сукупності підтверджено характер роботи і стажу, який дає позивачу право на зарахування до пільгового стажу за Списком №2 періоду роботи з 05.07.2000 року по 01.03.2013 року на посаді електрогазозварник у філії «Теплові розподільчі мережі Київенерго» Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго», ПАТ «КИЇВЕНЕРГО».
Згідно позовних вимог, позивачем не заявлено вимог щодо зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу додаткових періодів роботи, проте на переконання суду дане порушення прав позивача є ключовим у вирішенні питання призначення пенсії, з огляду на те, що відповідачем встановлено відсутність необхідного пільгового стажу роботи, відтак суд приходить до висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог в частині зарахування спірного періоду роботи позивача до пільгового стажу.
Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем безпідставно під час обрахунку права позивача на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 не зараховано до пільгового стажу період роботи позивача на посаді електрогазозварник у філії «Теплові розподільчі мережі Київенерго» Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго», ПАТ «КИЇВЕНЕРГО».
Отже, належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача буде визнати протиправним та скасувати рішення від 23.10.2021 року №262440006949, оскільки є таким, що прийнято передчасно, без належної оцінки наданих документів.
Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Враховуючи, що фактично спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу не зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача за Списком №2 з 05.07.2000 року по 01.03.2013 року, що стало наслідком відсутності необхідного пільгового стажу та прийняття рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах, суд приходить до висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог для остаточного вирішення спору між сторонами.
На підставі зазначеного, з метою належного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд вважає за необхідне вийте за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, період робот: з 05.07.2000 року по 01.03.2013 року на посаді електрогазозварник у філії «Теплові розподільчі мережі Київенерго» Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго», ПАТ «КИЇВЕНЕРГО».
Щодо позовних вимог ОСОБА_1 в частині зобов`язання відповідача призначити, нарахувати та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 06.09.2021 року, суд зазначає наступне.
Відповідно до положень Рекомендації Комітету Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010 р. № 1380/5, дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.
Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності, вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта, він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але й не має права виходити за її межі.
Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).
Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 № 21-87а13.
Тобто, призначення та обрахунок пенсії є дискреційним повноваженням пенсійного органу. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.
У силу положень ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до частин 1, 2 статті 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (п. 4 ч. 2ст. 245 КАС України).
У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої статті 245 КАС України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
З урахуванням наведеного, а також дискреції пенсійного органу в питаннях призначення пенсії, суд з метою ефективного захисту права позивача на пенсію за віком на пільгових умовах вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, як орган, який прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу, повторно розглянути заяву позивача від 18.10.2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п.2 ч. 2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.
Відповідно до ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Розподіл витрат здійснюється у відповідності до положень частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 72-90, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, код ЄДРПОУ 42098368) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення від 23.10.2021 року №262440006949 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (код ЄДРПОУ 42098368) зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, період робот: з 05.07.2000 року по 01.03.2013 року на посаді електрогазозварник у філії «Теплові розподільчі мережі Київенерго» Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго», ПАТ «КИЇВЕНЕРГО».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (код ЄДРПОУ 42098368) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) від 18.10.2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, код ЄДРПОУ 42098368) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева