СТАРОСИНЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 684/285/26 
Провадження № 3/684/84/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2026 року 	с-ще Стара Синява	

Суддя Старосинявського районного суду Хмельницької області Гринчук С.М., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності – адвоката Багінського А.О., прокурора Поліщука М.А., секретар судового засідання Олійник Л.М., розглянувши матеріали, які надійшли від УСР в Хмельницькій області ДСР НП України про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , працює начальником відділу загальної роботи ради Старосинявської селищної ради, депутат восьмого скликання Старосинявської селищної ради,
за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, 
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , будучи депутатом восьмого скликання Старосинявської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області (далі - Старосинявська селищна рада) та начальником відділу загальної роботи ради Старосинявської селищної ради, являючись відповідно до підпунктів «б» та «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб?єктом відповідальності за правопорушення, пов?язані з корупцією, в порушення вимог пункту 2 та пункту 3 частини першої статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», 09 січня 2026 року перебуваючи в адміністративній будівлі Старосинявської селищної ради (Хмельницький район, с-ще Стара Синява вул. І. Франка, 8) під час проведення засідання 95-ї сесії восьмого скликання Старосинявської селищної ради, при винесенні на розгляд питання №5-95/2026 «Про оплату праці секретаря Старосинявської селищної ради Олександра Миколайця» не повідомила (не пізніше наступного робочого дня) сесію селищної ради про наявність реального конфлікту інтересів шляхом самостійного публічного оголошення про це під час засідання 95-ї сесії восьмого скликання Старосинявської селищної ради та проголосувала «ЗА» по вказаному питанню, у зв?язку з чим вчинила адміністративні правопорушення пов?язані з корупцією, передбачені частиною першою та частиною другою статті 172-7 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнала та пояснила, що є депутатом з 2020 року і щороку приймалися рішення щодо оплати праці, тому питання оплати праці секретаря селищної ради ОСОБА_2 було для неї типовим. Окрім того, перед голосуванням два депутата оголосили про конфлікт інтересів, всього присутніх було 16 депутатів, тому її голос був вирішальним. Проте вказане вона зрозуміла не під час сесії, а уже після того, як їй інкримінували вчинення правопорушення. Окрім того, раніше інші депутати, які займали посаду, яку зараз обіймає вона, та інші посади, також брали участь в голосуванні з приводу оплати праці секретаря селищної ради. Вона не мала на меті зберегти лояльність секретаря селищної ради, проголосуваши за питання оплати його праці, жодних обговорень з даного приводу не було, жодних переваг у зв`язку з голосуванням вона не має. На запитання прокурора відповіла, що посаду займає з 07 січня 2026 року, беручи участь в голосуванні щодо оплати праці секретаря селищної ради раніше, не була в його підпорядкуванні. Про конфлікт у зв`язку з посадою сесію не повідомляла. 
Захисник – адвокат Багінський А.О. в судовому засіданні підтримав позицію ОСОБА_1 , а також повністю підтримав викладену в письмових запереченнях позицію сторони захисту. У вказаних запереченнях зазначив, що голосуючи щодо питання оплати праці секретаря селищної ради, депутат ОСОБА_1 виконувала свій представницький публічний обов?язок, спрямований на забезпечення безперебійної життедіяльності та функціонування органу місцевого самоврядування громади, а не створення нових благ для конкретної фізичної особи. Вказав також на те, що дії ОСОБА_1 не є очевидно корупційними та такими, що негативно впливають на формування довіри до влади, жодної шкоди ні інтересам громади, ні інтересам держави завдано не було. Оскаржуваний акт вважає абсолютно типовим та уніфікованим. Фінансові умови, структура виплат, відсотки надбавок у розмірі 50 відсотків та щомісячного преміювання в розмірі 100 відсотків вважає стандартним шаблоном, затвердженим у громаді на виконання загальних державних гарантій. Системний, регулярний та технічний характер прийняття таких рішень виключає ознаки індивідуальної вигоди, будь-яку упередженість з боку депутата чи приватний інтерес. 
Зважаючи на те, що участь ОСОБА_1 у голосуванні за типове фінансове рішення ради була реалізацією її законних повноважень у публічних інтересах без ознак особистої зацікавленісті, уважає, що в її діях відсутня об?єктивна та суб?єктивна сторона інкримінованого діяння. 
У зв`язку з викладеним, вважає, що на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження у справі підлягає закриттю у зв?язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Звернув також увагу на те, що відповідно до статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Прокурор в судовому засіданні вважав, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених частиною першою та другою статті 172-7 КУпАП, у зв`язку з чим просив визнати її винною у їх вчиненні та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 грн, про що подав письмовий висновок.
Вислухавши пояснення особи, яка притягається до відповідальності, її захисника та свідка, а також доводи прокурора, дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, доходжу таких висновків.
Відповідальність за частиною першою статті 172-7 КУпАП настає за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.
Відповідальність за частиною другою статті 172-7 КУпАП настає серед іншого за вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів.
На підтвердження вини ОСОБА_1 суду надано такі докази, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні:
- протокол про адміністративне правопорушення №234-235 від 19 травня 2026 року, яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення (арк.спр.1-8);
- рішення дев`яносто п`ятої позачергової сесії восьмого скликання Старосинявської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області №5-95/2026 від 09 січня 2026 року «Про оплату праці секретаря Старосинявської селищної ради Олександра МИКОЛАЙЦЯ» (арк.спр.9);
- результати поіменного голосування 09 січня 2026 року (95 позачергова чергова сесія восьмого скликання Старосинявської селищної ради) про оплату праці секретаря Старосинявської селищної ради Олександра Миколайця відміткою у графі під назвою «За» навпроти прізвища « ОСОБА_1 » (арк.спр.10-11);
- протокол №95 пленарного засідання дев`яносто п`ятої позачергової сесії селищної ради від 09 січня 2026 року (арк.спр.12-15);
- розпорядження секретаря Старосинявської селищної ради Олександра Миколайця №06/2026-рк від 05 січня 2026 року «Про призначення на посаду Оксану БІЛИК», згідно з яким ОСОБА_1 призначена на посаду начальника відділу загальної роботи ради з 07 січня 2026 року (арк.спр.16);
- положення про Відділ загальної роботи Старосинявської селищної ради, затверджене Рішенням сесії селищної ради №7-93/2025 від 19 грудня 2025 року, згідно з яким відділ є структурним підрозділом Старосинявської селищної ради, утворюється селищною радою, є підзвітним і підконтрольнитм селищній раді, підпорядкований селищному голові. Відділ очолює начальник, якого призначає на посаду та звільняє з посади селищний голова (арк.спр.17-21);
- постанова Старосинявської селищної територіальної виборчої комісії Хмельницького району Хмельницької області №4 від 09 грудня 2020 року «Про визнання депутатів Старосинявської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області», серед яких визнано обраним депутатом ОСОБА_1 (арк.спр.22);
- рішення сорок дев`ятої чергової сесії восьмого скликання Старосинявської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області №5-49/2024 від 29 березня 2024 року «Про дострокове припинення повноважень Старосинявського селищного голови ОСОБА_3 (арк.спр.23);
- рішення дев`яносто першої сесії чергової сесії восьмого скликання скликання Старосинявської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області №3-91/2025 від 03 грудня 2025 року «Про обрання секретаря Старосинявської селищної ради», згідно з яким секретарем селищної ради обрано ОСОБА_4 (арк.спр.24).
Свідок ОСОБА_4 , секретар Старосинявської селищної ради, суду пояснив, що ані конфлікту, ані жодних стосунків із ОСОБА_1 , окрім службових, не має. Вказав, що вона перебуває в його підпорядкуванні. З приводу голосування за питання оплати його праці жодних вказівок чи обіцянок не навав, як і щодо негативних наслідків у разі негативного голосування. ОСОБА_1 жодної вигоди у зв`язку з голосування не отримала, а рівень її заробітної плати навіть нижчий в порівнянні з іншими працівниками. Заробітна плата для неї нараховується згідно зі штатним розписом та положенням про відділ, а стимулюючі виплати виплачуються на підставі розпорядження, яке підписує він особисто. ОСОБА_1 не повідомляла сесію селищної ради про конфлікт інтересів.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, визнаю їх належними та допустимими, оскільки вони відповідно до статей 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.
Щодо наданих захисником на підтвердження того, що рішення про умови оплати праці є типовими не лише для Старосинявської селищної ради, а й інших громад області, копій рішень Чорноострівської, Летичівської, Меджибізької селищних рад, Розсошанської сільської ради, а також рішення Старосинявської селищної ради за попередні роки, що були досліджені судом в судовому засіданні, зазначаю, що вказані документи не підтверджують наявності або відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, тому не є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, у зв`язку з чим такі відхиляю.
В судовому засіданні установлено, що ОСОБА_1 є начальником відділу загальної роботи Старосинявської селищної ради (який є структурним підрозділом Старосинявської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, є підзвітним і підконтрольнитм селищній раді, підпорядкований селищному голові), приймається на посаду та звільняється з неї за розпорядженням селищного голови (у разі відсутності якого у визначених частиною другою статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» випадках його повноваження здійснює секретар селищної ради), а також отримує стимулюючі виплати на підставі розпорядження селищного голови. Повноваження Старосинявського селищного голови достроково припинено 29 березня 2024 року, а 03 грудня 2025 року секретарем Старосинявської селщної ради обрано Миколайця О.Д.
Також в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є депутатом Старосинявської селищної ради, отже на неї поширюють свою дію норми Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про запобігання корупції».
Згідно з підпунктом «б» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», депутати місцевих рад є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, а відтак ОСОБА_1 , будучи депутатом Старосинявської селищної ради, є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.
Відповідно до абзацу 13 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» реальним конфліктом інтересів є суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
Згідно з абзацом 12 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» під приватним інтересом особи розуміється будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.
При цьому приватний інтерес не обмежується фінансовими чи матеріальними інтересами або тими інтересами, які дають службовій особі пряму особисту вигоду, в тому числі неправомірну.
Згідно з пунктами 1, 2, 3 частини першої статті 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», депутат місцевої ради, здійснюючи депутатські повноваження, повинен дотримуватися таких правил депутатської етики: керуватися загальнодержавними інтересами та інтересами територіальної громади чи виборців свого виборчого округу, від яких його обрано; не використовувати депутатський мандат в особистих інтересах чи в корисливих цілях; керуватися у своїй діяльності та поведінці загальновизнаними принципами порядності, честі і гідності.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 18 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», депутат місцевої ради зобов`язаний: додержуватися Конституції та законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, регламенту ради та інших нормативно - правових актів, що визначають порядок діяльності ради та її органів.
Як визначено частиною першою статті 19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», депутат місцевої ради користується правом ухвального голосу з усіх питань, що розглядаються на засіданнях ради та її органів, до складу яких він входить. Депутат місцевої ради набуває права ухвального голосу з моменту визнання його повноважень. Кожен депутат місцевої ради у раді та її органах, до складу яких він входить, має один голос.
Пункти 1 - 4 частини першої статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» передбачають, що депутати місцевих рад зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.
Стаття 59 - 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає алгоритм дій депутата місцевої ради у разі виникнення конфлікту інтересів. Так, останній за виникнення вказаної ситуації публічно повідомляє про конфлікт інтересів, який виник під час участі у засіданні ради, іншого колегіального органу (комісії, комітету, колегії тощо), відповідному колегіальному органу та не бере участі у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідним колегіальним органом.
Якщо повідомлення про конфлікт інтересів здійснено на засіданні ради, іншого колегіального органу, інформація про таке повідомлення обов`язково вноситься до протоколу засідання ради, іншого колегіального органу.
Відповідно до статті 35 - 1 Закону України «Про запобігання корупції» правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності депутатів, серед інших і місцевих рад, визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів.
Згідно з абзацом 1 частини другої статті 35 - 1 Закону України «Про запобігання корупції», у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.
Отже, констатація порушення зазначених вимог закону та, відповідно, вчинення адміністративних правопорушень, передбачених диспозицією частин першої та другої статті 172-7 КУпАП, можливі за таких умов:
- в особи наявний реальний конфлікт інтересів;
- за наявності реального конфлікту інтересів особа у визначеному законом порядку не повідомляє про конфлікт інтересів;
- за наявності реального конфлікту інтересів особа під час виконання своїх службових/представницьких повноважень вчиняє дії чи приймає рішення.
3 огляду на визначення реального конфлікту інтересів, наведене в абзаці 13 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» для його констатації необхідне встановлення одночасно таких складових:
- приватний інтерес;
- службові/представницькі повноваження:
- суперечність між приватним інтересом та службовими/представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
Аналізуючи викладені вище норми чинного законодавства в їх сукупності та в аспекті встановлених в судовому засіданні обставин, доходжу висновку, що ОСОБА_1 викладені вище норми закону порушила, зважаючи на таке.
Конфлікт інтересів - це ситуація, при якій службова особа, виконуючи свої службові обов`язки, має приватний інтерес (особисту заінтересованість), який хоча і не обов`язково призводить до прийняття неправомірного рішення вчинення неправомірного діяння, але здатний до цього призвести.
Суперечність полягає в тому, що з одного боку, в особи наявний приватний інтерес (майновий та/або немайновий), а з іншого, особа, яка уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, має виконувати свої службові обов`язки або представницькі повноваження в інтересах держави, територіальної громади, виключаючи можливість будь – якого впливу приватного інтересу.
Таким чином, особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, приймаючи те чи інше рішення та/або, вчиняючи ту чи іншу дію, стоїть перед вибором задоволення публічного інтересу (на користь держави, територіальної громади) або приватного інтересу ( власних інтересів, інтересів близьких осіб).
Законом не встановлюється заборон чи обмежень на наявність приватного інтересу, як такого. Йдеться про дотримання правил етичної поведінки та відповідну оцінку приватних інтересів через призму можливого їх негативного впливу на об`єктивність прийняття рішень чи дій особи при реалізації своїх службових чи представницьких повноважень. Джерелом приватного інтересу можуть бути не лише приватні, позаслужбові відносини. Приватний інтерес в окремих випадках може виникати також зі службових повноважень.
Тому, навіть за умови, що особа, маючи приватний інтерес, приймає об`єктивні та неупереджені рішення, вона вчиняє дії в умовах реального конфлікту інтересів.
Згідно з наявним в матеріалах справи витягом з протоколу№95 пленарного засідання дев`яносто п`ятої позачергової сесії селищної ради від 09 січня 2026 року, ОСОБА_1 не повідомила Старосинявську селищну раду про наявність конфлікту інтересів.
В судовому засіданні суд установив також, що ОСОБА_1 , як депутат, голосувала «За» рішення Старосинявської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області №5-95/2026 від 09 січня 2026 року «Про оплату праці секретаря Старосинявської селищної ради Олександра МИКОЛАЙЦЯ», що підтверджено результатами поіменного голосування від 09 січня 2026 року (95 позачергова чергова сесія восьмого скликання Старосинявської селищної ради).
Згідно з підпунктом 2.2. розділу 2 Методичних рекомендацій Національного агентства з питань запобігання корупції від 03 лютого 2025 року №2 «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, дотримання обмежень щодо запобігання корупції» типовими обставинами та ситуаціями, що свідчать про наявність приватного інтересу чи зумовлюють його виникнення є відносини прямого підпорядкування. Як правило, підпорядковані працівники схильні діяти в інтересах керівника. Це зумовлено тим, що у разі прийняття рішення на користь керівника, підпорядкована особа може розраховувати або на його лояльне ставлення, додаткове матеріальне заохочення, або на уникнення негативної реакції керівника, застосування дисциплінарного стягнення/ініціювання дисциплінарного стягнення щодо підпорядкованого працівника тощо. Своєю чергою, керівник прагнутиме віддячити підлеглому працівнику, який задовольнив приватний інтерес керівника.
У даному випадку приватний інтерес ОСОБА_1 - це немайновий інтерес, зумовлений відносинами прямого підпорядкування секретарю Старосинявської селищної ради, який полягає у небажанні зашкодити вказаним відносинам, використавши свої депутатські повноваження.
Констатую, що конфлікт інтересів при голосуванні ОСОБА_1 «За» вказане рішення полягає в суперечності між її представницькими повноваженнями, які виражаються у необхідності брати участь у голосуванні об`єктивно і неупереджено, та зазначеними вище приватним інтересом ОСОБА_1 , яка використала при цьому свої повноваження депутата Старосинявської селищної ради з одночасним зайняттям посади начальника відділу загальної роботи ради.
Таким чином, в судовому засіданні беззаперечно встановлено вплив суперечності між приватним інтересом та службовими повноваженнями ОСОБА_1 на її об`єктивність та неупередженість під час участі у голосуванні щодо рішення Старосинявської селищної ради №5-95/2026 від 09 січня 2026 року.
Всебічно, повно, об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, доходжу висновку, що, незважаючи на невизнання вини, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених частиною першою та другою статті 172-7 КУпАП, а саме: неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів та вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів.
Відтак відсутні підстави для задоволення клопотання захисника про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення та застосування статті 22 КУпАП.
Доводи захисника та ОСОБА_1 про те, що наявність відносин прямого підпорядкування не свідчить безумовно про наявність у неї приватного інтересу, оскільки жодні негативні наслідки не настали та жодних переваг у зв`язку з голосуванням вона не отримала, жодного впливу не зазнала, відхиляю, оскільки склад правопорушень, передбачених частиною першою та другою статті 172-7 КУпАп, є формальним. У формальних складах обсяг об`єктивної сторони вичерпується переліком ознак діяння й обставин його здійснення та не передбачає настання шкідливих наслідків як необхідної ознаки складу такого правопорушення. 
Щодо аргументів захисника про те, що рівень юридичних знань ОСОБА_1 не давав їй можливості визначити, що вона перебуває в умовах конфлікту інтересів, зазначаю таке.
Згідно зі статтею 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законівУкраїни, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Якщо особа набула спеціальний правовий статус, пов`язаний із обов`язковим знанням положень тих чи інших норм, зокрема призначення на посаду, пов`язану з виконанням функцій держави чи місцевого самоврядування, то для даної особи є неприйнятним незнання чинного законодавства, зокрема антикорупційного.
Оцінюючи аргументи захисника про те, що беручи участь в голосуванні ОСОБА_1 виконувала свій представницький обов`язок, звертаю увагу, що виконання обов`язків депутата місцевої ради всупереч вимогам закону є неприпустимим (пункт 1 частини першої статті 18 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад»). 
Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, суд не вбачає.
При накладенні адміністративного стягнення враховую характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, поведінку після вчинення правопорушення, а також те, що вона вперше притягається до адміністративної відповідальності.
Вирішуючи питання про вид стягнення, який слід накласти на ОСОБА_1 , враховую вимоги частини другої статті 36 КУпАП та вважаю, що для її виправлення, виховання в дусі додержання законів України та поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, в тому числі і іншими особами, буде достатнім накладення стягнення в межах санкції частини другої статті 172-7 КУпАП у виді штрафу в розмірі, ближчому до нижньої межі санкції статті.
Окрім того, у зв`язку з ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення, виходячи з вимог статті 40-1 КУпАП та відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір.
Керуючись статтями 23, 33, 40-1, 251-252, 283-285, 287-289 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою та другою статті 172-7 КУпАП і накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень.
Стягнути з  ОСОБА_1  в дохід держави судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок на рахунок №UА908999980313111256000026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві 22030106, код за ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), за кодом класифікації доходів бюджету - 22030106.
Роз`яснити  ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Хмельницького апеляційного суду через Старосинявський районний суд Хмельницької області.
Повний текст постанови складено 02 липня 2026 року.

Суддя              С.М. Гринчук