ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
    	Справа № 636/2165/26  Провадження 2/636/2642/26	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.05.2026         місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого - судді Буніна Є.О.,
секретаря судового засідання Бруславської В.В.,
розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Вовчанської міської військової адміністрації Чугуївського району Харківської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,
встановив:
Позивач звернувся до суду з позовом до Вовчанської міської військової адміністрації Чугуївського району Харківської області про встановлення факту прийняття ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , на житловий будинок АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 .
В обґрунтування позову вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся позивача, після смерті якої залишилася спадщина у вигляді житлового будинку, що знаходиться за адресою:  АДРЕСА_1 . Заповіт ОСОБА_3 не складався. Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 була мати позивача - ОСОБА_2 , яка померла  ІНФОРМАЦІЯ_4 , не встигнувши оформити право на спадщину.
Позивач повідомив, що у нього відсутній оригінал правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності ОСОБА_3 на належне їй майно. При зверненні до нотаріальної контори, нотаріусом Ворона Г.В. позивачу надано роз`яснення щодо відсутності правових підстав для заведення спадкової справи та необхідності звернення до суду.
У зв`язку з цим позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок, загальною площею 54,40 кв.м. розташованого за адресою:  АДРЕСА_1 .
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Представник відповідача Вовчанської міської військової адміністрації Чугуївського району Харківської області у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував.
У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 20 квітня 1956 року, складеного сільським Вовчансько-Хутірським ДРАЦС Вовчанського району Харківської області ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася ОСОБА_4 , батько ОСОБА_5 , мати ОСОБА_3 .
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 15 лютого 1975 року, складеного В-Хутірським сільським ДРАЦС Вовчанського району Харківської області ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_1 , батько ОСОБА_6 , мати ОСОБА_4 .
Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00053314689 від 29 серпня 2025 року, після державної реєстрації шлюбу, 03.03.1977 року прізвище ОСОБА_4 було на « ОСОБА_7 ».
Згідно копії свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок (домоволодіння) від 20 лютого 1991 року, виданого Вовчансько-Хутірською сільською радою Вовчанського району Харківської області, зареєстрованого за № 322, ОСОБА_3 належить право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 02.02.2009 року, виданого Вовчансько-Хутірською сільською радою Вовчанського району Харківської області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 71 рік.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 11.12.2018 року, виданого Вовчансько-Хутірською сільською радою Вовчанського району Харківської області, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 у віці 62 роки.
У відповідача відсутній оригінал свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння) від 20 лютого 1991 року, виданого В-Хутірською сільською радою, зареєстрованого за № 322.
Відповідно до листа № 60/02-14 від 30.01.2026 року, виданого Вовчанською державною нотаріальною конторою Харківської області, ОСОБА_1 роз`яснено право на звернення до суду.
Згідно ст. 46 Закону України «Про нотаріат» спадкоємець повинен пред`явити належний правовстановлюючий документ про право власності на ім`я спадкодавця.
Частина 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.
Враховуючи викладене і відсутність іншого способу відновлення порушеного права, позивач обґрунтовано звернувся з позовом до суду за захистом порушених прав шляхом визнання за ним права на спадщину за законом в судовому порядку.
Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ст. 1277 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
На підставі ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу).
Стаття 1270 ЦК України встановлює для прийняття спадщини строк у 6 (шість) місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Пленум Верховного Суду України у своїй постанові за № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Враховуючи, що згідно зі ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню.
На підставі вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
За приписами п. 4.15 п. 4 Глави 10 Розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» - відсутність оригіналу правовстановлюючого документа є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні своїх спадкових прав.
Згідно з наказом Міністерства юстиції України за № 914/5 від 26 травня 2009 року «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна на підставі рішень судів» - рішення судів про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об`єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об`єкти нерухомого майна.
Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
За таких обставин справи, враховуючи, що позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , шляхом звернення до нотаріальної контори через те, що наявні декілька заповітів, суд приходить до висновку про задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 4, 10-13, 76-89, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 352, 354 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позов ОСОБА_1 до Вовчанської міської військової адміністрації Чугуївського району Харківської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, задовольнити.
Встановити факт прийняття ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадщини після смерті її матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , на житловий будинок АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_5 , право власності на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Бунін Є.О.