РІШЕННЯ
іменем України

02 липня 2026 року	Справа №451/882/26	
 	Провадження № 2/451/574/26	

Радехівський районний суд Львівської області
у складі головуючого судді Магонь О.З.
секретаря судового засідання Федорук І.Б. 
розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Радехові в залі суду цивільну справу №451/882/26 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, 
у с т а н о в и в:
Стислий виклад позиції учасників процесу
19 травня 2026 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, а саме, страхове відшкодування в розмірі 25 879,75 гривень, пеню в розмірі 2 022,17 гривень, інфляційні збитки в розмірі 258,80 гривень та судові витрати, у розмірі 5 871, 00 гривень, а саме: судовий збір в розмірі 1 371, 00 гривень, вартість автотоварознавчого дослідження 4 500,00 гривень.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02 листопада 2025, о 11 год. 50 хв. на вул. Л. Українки, 4, с. Стоянів, Радехівського (тепер Шептицького) району, Львівської області, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Dacia, номерний знак НОМЕР_1 , здійснила зіткнення з належним позивачу автомобілем Volkswagen, номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали технічні пошкодження з матеріальними збитками. Водій ОСОБА_2 вину визнала на місці ДТП. Вище вказана дорожньо-транспортна пригода була оформлена шляхом складання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (по Європротоколу). Вказаними діями ОСОБА_4 порушила вимоги п. 10.9, 10.1. Правил дорожнього руху України. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент дорожньо- транспортної пригоди була застрахована в НАСК «Оранта» (страховий поліс № АТ 5911075) до ліміту 160 000,00 гривень та франшизою 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень. Максимальна сума відшкодування у разі оформлення ДТП шляхом складання повідомлення про ДТП (по Європротоколу) складає 160 000,00 гривень. З метою отримання страхового відшкодування ОСОБА_1 подала до страховика заяву про виплату страхового відшкодування з необхідними документами. НАСК «Оранта» не в повному обсязі виплатила завданий матеріальний збиток. У зв`язку із цим, ОСОБА_1 змушена звернутись до спеціаліста автотоварознавця для оцінки розміру збитків. НАСК «Оранта» здійснила загальну виплату у розмірі 59 108, 98 гривень. Протиправні дії ОСОБА_4 призвели до пошкодження автомобіля Volkswagen, реєстраційний номер НОМЕР_3 , і спричинили ОСОБА_1 матеріальні збитки у розмірі 87 488,73 гривень (розмір збитку з врахування зносу на запчастини), що підтверджено звітом про оцінку автомобіля № 582/26 від 25 лютого 2026 року. B розрахунок матеріального збитку 87 488,73 (вартість завданого матеріального збитку з врахуванням зносу) - 59 108, 98 гривень (частково виплачений матеріальний збиток) - 2 500 гривень (франшиза) = 25 879,75 (невиплачений розмір збитку). Для оцінки розміру заподіяної шкоди ОСОБА_1 було витрачено 4 500,00 гривень. 3 огляду на умови договору обов`язкового страхування № AT 5911075, Відповідач зобов`язаний виплатити страхове відшкодування в розмірі 25 879,75 гривень, пеню за прострочення виконання зобов`язання в розмірі 2 022,17 гривень, а також інфляційні збитки у розмірі 258,80 гривень. Розрахунок матеріального збитку 87 488,73 (вартість завданого матеріального збитку з врахуванням зносу) - 59 108, 98 гривень (частково виплачений матеріальний збиток) - 2 500 гривень (франшиза) = 25 879,75 (невиплачений розмір збитку). Розрахунок розміру пені наведений у додатку 1. (згідно Інтернет ресурсу (калькулятора):https://calculator.in.ua/cl-5da55cd447ea0a4054cc98574594a51c.htm.В розрахунках використані наступні дані: термін прострочення виплати відшкодування 92 дні, період нарахування з 03 лютого 2026 року по 05 травня 2026 року. Розрахунок інфляційних збитків наведений у додатку 2 (згідно Інтернет ресурсу (калькулятора): https://calculator.in.ua/cl-В розрахунках 8cd58dde3c2b96868e0baf31670579df.htm. (а.с.3-7). 
Представник відповідача ОСОБА_5 подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що Порядок дій ПАТ «НАСК «ОРАНТА» з врегулювання заявленої події повністю відповідав нормам Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV (далі – Закон № 1961-IV). Після отримання заяви про страхове відшкодування, Страховиком, 12.11.2025 було організовано та проведено огляд пошкодженого транспортного засобу «Volkswagen Caddy». Статтею 36 Закону № 1961-IV встановлено механізм визначення розміру страхового відшкодування. Пункт 36.2 цієї статті передбачає можливість визначення розміру шкоди за згодою сторін або, у випадку незгоди, шляхом проведення незалежної експертизи. Діючи на виконання вимог закону та з метою визначення обсягу своїх зобов`язань, Відповідач на основі даних огляду транспортного засобу та з використанням ліцензійного програмного комплексу «Audatex», що є загальновизнаним інструментом для розрахунку вартості ремонту, підготував ремонтну калькуляцію № 39683/Н+ від 05.12.2025. Згідно з даним розрахунком, розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля, визначений з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників, склав 59 108,98 грн. Вказана сума страхового відшкодування була перерахована у повному обсязі на банківський рахунок Позивача, що підтверджується самим Позивачем у позовній заяві. Варто наголосити, що Відповідач здійснив виплату страхового відшкодування в межах граничного строку, встановленого п. 36.2 ст. 36 Закону № 1961-IV, який зобов`язує страховика прийняти вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування та здійснити виплату не пізніше ніж через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування. Таким чином, виплата страхового відшкодування у розмірі 59 108,98 грн не є безпідставною чи довільно визначеною сумою, а є результатом документально обґрунтованого розрахунку, проведеного Страховиком в рамках встановленої законом процедури врегулювання та з метою якнайшвидшого врегулювання страхового випадку. Відсутність письмових заперечень Позивача щодо суми виплати у період з моменту отримання коштів до моменту подання позову свідчить про те, що на етапі досудового врегулювання Страховик діяв добросовісно та відкрито. Дії Відповідача були правомірними та такими, що повністю відповідають положенням статей 34 та 36 Закону № 1961-IV, а зобов`язання зі сплати страхового відшкодування виконані належним чином. Окремо слід зазначити, що загальноприйнятою практикою у сфері страхування передбачено механізм досудового врегулювання розбіжностей щодо розміру страхового відшкодування. У випадку незгоди з виплаченою сумою, Позивач мав повне право та можливість звернутися до Страховика із вмотивованою заявою про доплату страхового відшкодування, додавши до неї документальне підтвердження фактично понесених витрат на відновлювальний ремонт транспортного засобу (акт виконаних робіт, рахунок-фактуру, фіскальні чеки зі станції технічного обслуговування тощо). Практика врегулювання страхових випадків передбачає можливість перегляду розміру страхового відшкодування за наявності об`єктивних підстав. У разі виявлення під час відновлювального ремонту прихованих пошкоджень, які не були зафіксовані під час первинного огляду, або невідповідності розрахованої суми фактичним витратам, потерпіла особа має право подати Страховику відповідну заяву разом із підтверджуючими документами. Такий порядок дозволяє оперативно врегулювати спір без необхідності звернення до судових інстанцій та покладання на сторони додаткових судових витрат. Однак, Позивач не скористався даним правом, не надав Страховику жодних документів, що підтверджували б фактичну вартість ремонту, та не звертався із заявою про перегляд суми відшкодування в досудовому порядку, що свідчить про ігнорування ним можливостей позасудового врегулювання спору. Враховуючи відсутність будь-яких звернень, скарг чи претензій з боку Позивача після отримання ним страхової виплати, а також ненадання ним документів, що свідчили б про невідповідність виплаченої суми реальним витратам на ремонт, у ПАТ «НАСК «ОРАНТА» були відсутні об`єктивні підстави вважати, що потерпілий не погоджується з визначеним та виплаченим розміром страхового відшкодування. Мовчазна згода Позивача з отриманою сумою та його бездіяльність щодо досудового врегулювання розбіжностей давали Відповідачу всі підстави вважати зобов`язання за договором страхування виконаним належним чином та в повному обсязі, а страховий випадок – врегульованим. Щодо розрахунку, наданого позивачем Обґрунтовуючи заперечення щодо розміру матеріальної шкоди, заявленого позивачем, Відповідач зазначає, що ключовою причиною розбіжностей у розрахунках сторін є визначення вартості запасних частин, оскільки пошкодження, висвітлені у ремонтній калькуляції ПАТ «НАСК «ОРАНТА» збігаються з пошкодженнями оцінювача позивача. Позивач базує свої вимоги на звіті № 582/26, у якому використані виключно теоретичні цінові показники, що значно перевищують фактичні ринкові пропозиції, доступні на момент врегулювання страхового випадку. Відповідно до встановленої практики, обов`язком страховика є відшкодування витрат, пов`язаних з відновленням транспортного засобу до стану, в якому він перебував до дорожньо-транспортної пригоди. При визначенні обсягу своїх зобов`язань ПАТ «НАСК «ОРАНТА» виходило з того, що автомобіль «Volkswagen Caddy», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , на момент настання страхового випадку вже мав тривалий термін експлуатації та значний пробіг. Як вбачається зі звіту AudaHistory (Audatex AudaNet), вказаний транспортний засіб неодноразово брав участь у дорожньо-транспортних пригодах на території Німеччини та проходив відповідні процедури відновлення. Зазначені технічні характеристики та історія експлуатації об`єктивно вказують на те, що відновлення такого автомобіля до стану, «який був до ДТП», не передбачає обов`язкового використання запчастин за цінами офіційних дилерських мереж, які зазвичай орієнтовані на нові транспортні засоби. Натомість використання якісних сертифікованих аналогів, що представлені на відкритому ринку України, є найбільш раціональним та економічно обґрунтованим способом відновлення, який повністю відповідає вимогам законодавства та технічному стану об`єкта оцінки. Страховиком при підготовці ремонтної калькуляції було проведено моніторинг цін реальної ринкової пропозиції на запасні частини, що потребували заміни. Документально зафіксована наявність запасних частин у вільному продажу за цінами, суттєво нижчими від тих, що застосовані у звіті Позивача, повністю спростовує твердження про недостатність здійсненої виплати. Зокрема, для заміни капота (код 0471) оцінювач Позивача застосував ціну 24 960,00 грн, у той час як страховиком було використано ціну з інтернет ресурсу avto.pro (станом на момент розгляду страхового випадку), що підтверджують можливість придбання цієї деталі за 18 506,25 грн. Аналогічна ситуація спостерігається з ґраткою радіатора (0411), вартість якої у Позивача становить 4 985,00 грн проти ринкової ціни у 3 687,50 грн, зафіксованої Відповідачем, тощо. Наведені факти свідчать, що Позивач просить стягнути кошти, виходячи з абстрактних та завищених цифр, ігноруючи при цьому об`єктивну можливість провести відновлювальний ремонт за значно менші кошти, використовуючи деталі, що були реально доступні на момент виникнення права на виплату. Таким чином, розрахунок суми страхового відшкодування, проведений ПАТ «НАСК «ОРАНТА», є методологічно вірним та таким, що ґрунтується на принципах розумності та добросовісності. Виплата у розмірі 59 108,98 грн забезпечує Позивачу можливість відновити пошкоджене майно до того стану, який воно мало безпосередньо перед пригодою, враховуючи його вік, знос та попередню історію пошкоджень. Заявлена Позивачем сума доплати є наслідком використання завищених цінових показників, які не відображають реальну ринкову ситуацію, а тому такі вимоги не підлягають задоволенню судом. Щодо нарахування штрафних санкцій Вважаємо позовні вимоги про стягнення пені та інфляційних втрат абсолютно необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства. Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961- IV, страховик зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його не пізніше ніж через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування. Оскільки заява Позивача була отримана Страховиком 04.11.2025, граничний термін для прийняття рішення та здійснення виплати спливав лише у лютому 2026 року. ПАТ «НАСК «ОРАНТА», діючи добросовісно та в рамках встановленого законом строку, здійснило перерахування страхового відшкодування у розмірі 59 108,98 грн вже 04.01.2026, тобто задовго до закінчення законодавчо встановленого дев`яностоденного терміну. Згідно з пунктом 36.5 статті 36 Закону № 1961-IV, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня. Обов`язковою умовою для нарахування пені є наявність вини страховика у порушенні встановлених термінів виплати. У даному випадку порушення терміну з боку Відповідача відсутнє, оскільки сума, визначена Страховиком на підставі належним чином підготовленої ремонтної калькуляції, була виплачена Позивачу у повному обсязі в межах строку, передбаченого спеціальним законом. Наявність між сторонами оціночного спору щодо розміру матеріальної шкоди не може ототожнюватися з простроченням виконання грошового зобов`язання, оскільки Відповідач виконав свій обов`язок у той момент і в тому обсязі, який був ним визначений на підставі об`єктивних даних огляду пошкодженого майна. Аналогічні заперечення стосуються і вимог про нарахування інфляційних втрат на підставі статті 625 Цивільного кодексу України. Правові наслідки порушення грошового зобов`язання у вигляді інфляційних нарахувань застосовуються виключно у разі наявності факту прострочення виконання такого зобов`язання. Оскільки Страховик здійснив виплату страхового відшкодування у визначений законом термін, він не перебуває у стані прострочення перед Позивачем. Будь-які нарахування, що здійснюються Позивачем за період з 03.02.2026, є безпідставними, оскільки вони базуються на суб`єктивному переконанні Позивача про недостатність виплаченої суми, що не є еквівалентом порушення встановленого законом строку виплати. Відповідач наголошує, що він не ухилявся від виконання своїх зобов`язань, а здійснив виплату вчасно та в обсязі, який вважає повним і достатнім для відновлення пошкодженого транспортного засобу. Крім того, Позивачем не було надано жодних доказів того, що він звертався до Відповідача з будь-якими претензіями чи вимогами про доплату страхового відшкодування у досудовому порядку після отримання виплати від 04.01.2026. Відсутність такої комунікації та негайне звернення до суду з вимогами про нарахування штрафних санкцій свідчить про намагання Позивача штучно збільшити суму стягнення, не даючи Страховику можливості переглянути суму виплати у разі надання обґрунтованих доказів більшої вартості ремонту. За таких обставин, нарахування пені та інфляційних втрат суперечить принципам справедливості та добросовісності, оскільки Відповідач не міг знати про незгоду Позивача з розміром виплати до моменту отримання позовної заяви, а терміни, встановлені законом для добровільної виплати, ним порушені не були. Прохання Позивача стягнути штрафні санкції є фактично намаганням притягнути Страховика до відповідальності за правомірні дії, вчинені в межах законодавчо встановлених строків. Щодо витрат на складання звіту про оцінку Позивач у позовній заяві просить стягнути з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» витрати на проведення власної оцінки матеріального збитку у розмірі 4 500,00 грн. ПАТ «НАСК «ОРАНТА» категорично заперечує проти задоволення даної вимоги з огляду на наступне. Згідно з пунктом 34.2 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Відповідно до пункту 34.3 цієї ж статті, лише у випадку, якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. Тільки у такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Як вбачається з матеріалів справи, 04.11.2025 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» отримало від Позивача заяву про страхове відшкодування. На виконання свого прямого обов`язку, передбаченого пунктом 34.2 статті 34 Закону про ОСЦПВ, Страховик забезпечив оперативний огляд транспортного засобу. Так, 12.11.2025 року представником був здійснений огляд пошкодженого автомобіля «Volkswagen Caddy», за результатами якого складено Протокол огляду транспортного засобу. Отже, Страховик своєчасно та в повному обсязі виконав свій обов`язок, закріплений нормами Закону про ОСЦПВ, направивши представника та провівши огляд пошкодженого майна у строк, передбачений чинним на момент настання ДТП законодавством. Оскільки Страховик виконав своє зобов`язання вчасно, правові підстави для покладення на нього обов`язку з відшкодування витрат Позивача на проведення самостійної експертизи повністю відсутні. Самостійне звернення Позивача до оцінювача, за наявності вже проведеного Страховиком огляду є його власним рішенням, витрати на яке не підлягають компенсації відповідно до положень Закону. Враховуючи викладене, просить суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою – відмовити в повному обсязі; судові витрати покласти на позивача (а.с.62-65). 
Позивач ОСОБА_1 подала відповідь на відзив, у якому зазначила що нею у відповідності до Закону був наданий автомобіль для огляду оцінювачу ОСОБА_6 який прибув від НАСК «Оранта» (підтверджується доданим до відзиву протоколом огляду транспортного засобу). Але під час надсилання відзиву не додано звіту чи висновку про оцінку який здійснений експертом оцінювачем ОСОБА_6 . Додано лише частини з розрахунку завданого матеріального збитку (а саме роздруківку з програмного забезпечення Audatex . У відповідності до п 5.1. наказу «Про затвердження Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» від 24.11.2003 №142/5/2092 Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за №1074/8395. Технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) дає змогу за допомогою органолептичних методів визначити ідентифікаційні дані КТ3; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. (Абзац перший пункту 5.1 розділу V в редакції Наказу Міністерства юстиції № 2060/5/496 від 24.05.2022). Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив (ла) експертизу (залучив(ла) експерта), в якому міститься обґрунтування неможливості надання об`єкта дослідження на огляд, у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження. Хто провів розрахунок їй не відомо. Оскільки Відповідачем не додано звіту (висновку) про оцінку належного їй транспортного засобу. У відповідності до методики оцінювачем повинен складатися звіт (висновок) про оцінку. Даного звіту до відзиву не долучено. Ліцензоване програмне забезпечення Audatex не являється повноцінним розрахунком завданого матеріального збитку (лише частиною розрахунку). Уроздруківці Audatex (калькуляції що додана до звіту) частина деталей у списку внесена системою автоматично (вони ідуть без позначок), але є позиції, які дописані вручну і відмічені зірочкою (*). Експерт оцінювач замість заводської деталі підставив середню альтернативу (вартість якої не підтверджена у звіті). Такі «ручні» позиції не проходять автоматичну перевірку системою і їхня вартість оцінювач визначає самостійно. У випадку позивача ціна занижена та не взята з реального прайсу дилера чи ринку України, що ставить під сумнів правильність розрахунку. Після чого з альтернативної запчастини вирахувано вартість зносу 70%. Під час розрахунку альтернативних запчастин не враховано вартість їх доставок та невідомо чи такі запчастини є в наявності. У відповідності до п 8.5.9. розділу VIII Методики кількість та вартість необхідних для ремонту матеріалів визначаються за інформацією довідкової літератури та комп`ютерних програм, розроблених за даними виробника КТЗ або за даними виробника лакофарбових (основних) і допоміжних матеріалів (додаток 6). У разі відсутності довідкової бази, яка регламентує кількість та вартість матеріалів для пофарбування, антикорозійної і протишумової обробки кузова (кабіни), вартість матеріалів для виконання лакофарбового покриття визначається залежно від вартості робіт з пофарбування за такими відсотками: 100% - 110% - у разі покриття емалями з ефектом "металік" (її автомобіль фарбований з ефектом «металік»). У відповідності до звіту про оцінку № 88019 здійсненим експертом оцінювачем Береговим вартість матеріалів зменшена на 80%. Що також є грубим порушенням Методики (аркуш 2 ремонтної калькуляції). На її думку, 110% процентів це встановлено для спеціалізованих ремонтних підприємств, які мають нове обладнання та відповідно можуть здійснити фарбування не перевищуючи норми заводу виробника. У розрахунку програмного забезпечення вартість матеріалів зменшено на 85%. А згідно Методики вартість матеріалів повинна бути 100-110% (при лакофарбовому покритті його автомобіля). Тобто НАСК Оранта пропонує їй пофарбувати елементи автомобіля на 15%. Як здійснити ремонт автомобіля матеріалами на 15% при умові, що виробником передбачено 100-100% позивачу не відомо. У такому випадку розрахунок НАСК Оранта є сумнівним і не може братись до уваги. У розрахунку також може бути допущено й інші грубі порушення Методики оскільки виявити вона їх не може, оскільки не має спеціальних технічних знань. Вище наведенні порушення Методики вплинули на розрахунок завданого їй матеріального збитку. Розрахунок надано позивачем, який відповідає Методиці оцінки. Під час розрахунку враховано вартість матеріального зносу. Під час позовних вимог враховано суму завданого матеріального збитку з урахуванням зносу. Враховуючи вище наведене під час розрахунку були допущенні грубі порушення та НАСК Оранта вжила заходів, щодо зменшення розміру завданого збитку та допустила порушення її прав. Тому згідно Закону чітко передбачено нарахування штрафних санкцій. HACK Оранта не навела жодного факту у якому вказано, що у разі пор?шення прав Позивача чи не повного (неналежного) відшкодування Відповідач не зобов`язаний провести виплату судових витрат для проведення розрахунку завданого їй матеріального збитку. Вказані посилання на пункти закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не забороняють Позивачу для захисту прав в суді провести незалежну оцінку завданого їй матеріального збитку, які враховані у вартість судових витрат. Враховуючи вище наведене просить: 1) Продовжити термін прийняття відповіді на відзив, оскільки їй була необхідна консультація для визначення допущених порушень при розрахунку завданого матеріального збитку. 2) Долучити відповідь на відзив до справи та врахувати його під час вирішення справи. 3) Визнати розрахунок завданого збитку без звіту про оцінку (висновку) НАСК «Оранта» недійсною як таку, що суперечить нормативним актам та Методики. 4) Визнати зобов`язання страховика невиконаним у повному обсязі (а.с.176-177).
Заяви, клопотання учасників процесу та інші процесуальні дії у справі
Суд своєю ухвалою від 21 травня 2026 року прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначив судове засідання (а.с.1-2).
Позивач у судове засідання не прибула, подала клопотання, що у якому просила, щоб у разі її відсутності справу розглядати без її участі (а.с.58).
Представник відповідача у судове засідання не прибув, у своєму відзиві на позовну заяву просив розгляд справи здійснювати без участі уповноваженого представника ПАТ «НАСК «ОРАНТА» (а.с.62-65).
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалися учасники справи.
За таких обставин, відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України суд не здійснює фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Установлені судом фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин
Згідно із Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_4 , ОСОБА_1 є власником автомобіля «Volkswagen Caddy», р.н. НОМЕР_2 (а.с.12).
02 листопада 2025, о 11 год. 50 хв. на вул. Л. Українки, 4, с. Стоянів, Радехівського району, Львівської області, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Dacia, номерний знак НОМЕР_1 , здійснила зіткнення з належним позивачу автомобілем Volkswagen, номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 . 
Водій ОСОБА_2 вину визнала на місці ДТП. Вище вказана дорожньо-транспортна пригода була оформлена шляхом складання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (по Європротоколу). Вказаними діями ОСОБА_4 порушила вимоги п. 10.9, 10.1. Правил дорожнього руху України (а.с.13). 
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПАТ «HACK «ОРАНТА» (страховий поліс № АТ 5911075) до ліміту 160 000,00 гривень та франшизою 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень (а.с.71). 
З метою отримання страхового відшкодування позивачка повідомила ПАТ «HACK «ОРАНТА» про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, що видно із змісту її заяви від 04.11.2025 (а.с.72).
12.11.2025 представником ПАТ «HACK «ОРАНТА», проведено огляд пошкоджень автомобіля «Volkswagen Caddy», р.н. НОМЕР_2 , за результатами якого складено відповідний протокол (а.с.73,73-зворот).
Із ремонтної калькуляції №39683/Н+ від 05.12.2025 (на основі даних огляду транспортного засобу та з використанням ліцензійного програмного комплексу «Audatex», а.с.) видно, що вартість ремонту ТЗ «Volkswagen Caddy», р.н. НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 118091 грн 11 коп., з яких 5 800 грн 00 коп. вартість робіт, 23 245 грн. 73 вартість фарбування та 85 945 грн 38 коп. вартість запчастин (а.с.74-80).
ПАТ «HACK «ОРАНТА» прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 59 108 грн 98 коп., відповідно до страхового акту №ОЦВ-25-13-39683/1 (а.с.111-зворот) на підставі звіту AudaHistory від 05.12.2025.
ПАТ «HACK «ОРАНТА» виплатило ОСОБА_1 страхове відшкодування за пошкоджений «Volkswagen Caddy», р.н. НОМЕР_2 у розмірі 59 108 грн 98 коп., що підтверджується реєстром безготівкових переказів від суб`єктів господарювання від 08.01.2026 №04 (а.с.70).
Факт отримання 59 108 грн 98 коп. страхового відшкодування від ПАТ «НАСК «ОРАНТА» позивачка не заперечує.
Відповідно до звіту про оцінку автомобіля «Volkswagen Caddy», р.н. НОМЕР_2 , підготовленого на замовлення ОСОБА_1 для подачі до суду, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Caddy», р.н. НОМЕР_2 , без ПДВ становить: 182143,28 грн. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу автомобіля «Volkswagen Caddy», р.н. НОМЕР_2 , без ПДВ становить: 87488,73 грн. Ринкова вартість автомобіля «Volkswagen Caddy», р.н. НОМЕР_2 становить: 364720,00 грн (а.с. 24-50).
Згідно із Актом №582/26 прийому-передачі виконаних робіт від 18 лютого 2026 року, Рахунка №582 від 18 лютого 2026 року, квитанції № 1.545502681.1 від 24.02.2026, вартість проведення експертизи становить 4 500 грн., які позивачка сплатила 24.02.2026 (а.с.53).
Враховуючи вищенаведене, сума невідшкодованого матеріального збитку, який повинна відшкодувати ПАТ «НАСК «ОРАНТА» ОСОБА_1 внаслідок пошкодження її автомобіля у ДТП 02.11.2025, становить 25 879,75 грн із розрахунку: 87 488,73 (вартість завданого матеріального збитку з врахуванням зносу) - 59 108, 98 гривень (частково виплачений матеріальний збиток) - 2 500 гривень (франшиза) = 25 879,75 (невиплачений розмір збитку).
Розрахунок розміру пені наведений у додатку 1 (а.с.14-18): термін прострочення виплати відшкодування 92 дні, період нарахування з 03 лютого 2026 року по 05 травня 2026 року, 25 879,75 грн (сума боргу) х 31,000% (розрахункова ставка) / 100% х 92 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 2 022,17 грн (пеня).
Розрахунок інфляційних збитків наведений у додатку 2 (а.с.19-23), відповідно до якого інфляційні збитки за період з 01.03.2026 по 05.05.2026 становлять 258,80 грн. 
Суд дослідив матеріали страхової справи 25-13-39683, що стосується дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 02 листопада 2025 року в с. Стоянів, Шептицький район, Львівська область (а.с.68-79, 88-174).
Позиція суду
Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.
Норми права, які застосував суд 
Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст. 18 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 1 Закону України "Про страхування" передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Відповідно до статті 979 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Статтею 980 ЦК України передбачено, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).
Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України "Про страхування".
До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини в цій сфері регламентує, зокрема Закон.
Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону).
Відповідно до статті 5 Закону, об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
Страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону).
Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
У разі настання події, яка є підставою для проведення виплати страхового відшкодування у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, страховик відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно з пунктом 35.1 статті 35 Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.
У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви.
Відповідно до пункту 36.1 статті 36 Закону, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).
Матеріалами справи встановлено, що ПАТ «НАСК «ОРАНТА» визнано подію, страховим випадком та сплачено позивачу страхове відшкодування у межах визначеного ліміту.
Відповідно до частин першої-третьої статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.
Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Порядок та умови відшкодування шкоди безпосередньо встановлено ЦК України, відповідно до якого умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є протиправність поведінки заподіювача шкоди, наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного зв`язку між ними.
При цьому слід враховувати, що особливі правила ст. 1187 ЦК України діють тоді, коли шкоду завдано тими властивостями об`єкта, через які діяльність із ним визнається джерелом підвищеної небезпеки.
Головною особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини.
Матеріалами справи підтверджено факт настання ДТП та її наслідків, у вигляді матеріальної шкоди позивачу. Звіт №582/26 від 25.02.2026 на думку суду є належним та допустимим доказом.
Відповідач ПАТ «HACK «ОРАНТА», не погоджуючись з вартістю відновлювального ремонту ТЗ позивачки, яка обрахована оцінювачем ФОП ОСОБА_7 , не був обмежений у праві звернутися до суду з клопотанням про призначення судової автотоварознавчої експертизи для встановлення дійсного розміру матеріального збитку, завданого позивачці, в результаті пошкодження її ТЗ, однак, такого клопотання не заявив.
Відповідно до вимог статті 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України" у випадку завдання збитку проведення незалежної оцінки є обов`язковим.
Згідно пункту 1.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 № 142/5/2092, Методика встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ.
У пункті 1.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 № 142/5/2092, вказана Методика застосовується з метою, зокрема, визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ.
Відповідно до п.1.3 Методики, її вимоги є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових авто товарознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.
Згідно з п.4.3 Методики, за результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ. За результатом оцінки, виконаної суб`єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно, складається акт оцінки КТЗ.
Отже, висновок експерта складається у разі проведення судової автотоварознавчої експертизи, а звіт оцінювача - за результатами проведення оцінки КТЗ, при цьому, як висновок експерта, так і звіт оцінювача складаються на єдиних засадах, визначених Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 № 142/5/2092.
Водночас, відповідно до звіту про оцінку автомобіля «Volkswagen Caddy», р.н. НОМЕР_2 , підготовленого на замовлення ОСОБА_1 для подачі до суду, вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу автомобіля «Volkswagen Caddy», р.н. НОМЕР_2 , без ПДВ становить: 87488,73 грн.(а.с. 24-50).
Різниця між сумою страхового відшкодування та фактичними збитками становить 25 879,75 грн.
Відповідно до частини 3 статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.
Отже, надавши належну оцінку представленим у справі доказам, у їх сукупності, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з ПАТ «HACK «ОРАНТА» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування.
Щодо стягнення із відповідача штрафних санкції за несвоєчасну виплату страхових виплат, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначенні строки та виконувати інші умови договору.
Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Як вже зазначалося вище, відповідно до пункту 35.1 статті 35 Закону №1961-ІV позивач подав страховику заяву про страхове відшкодування, тому обов`язок по прийняттю відповідного рішення і здійснення страхової виплати виник у відповідача після спливу саме 90 днів з дня подання вказаної заяви, як це визначено підпунктом 36.2. статті 36 Закону. Проте відповідач (страховик) порушуючи дану норму Закону таку виплату вчасно не провів.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора (ст. 612 ЦК України).
Відповідно до пункту 36.5 статтф 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
У частині третій статті 510 ЦК України визначено, що якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.
Верховний Суд у постанові від 08.12.2020 у справі № 903/664/19 висловився, що за змістом статей 509, 524, 533-535 ЦК України зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку - є грошовим зобов`язанням. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.
Отже, грошовим необхідно вважати зобов`язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора.
Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки він установлює ціну договору - страхову суму.
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 07 червня 2017 року у справі № 6-282цс17 та Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18).
Зважаючи на особливу юридичну природу правовідносин сторін у вигляді відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за договором страхування, нарахування пені за несвоєчасне виконання договору страхування узгоджується з положеннями сттатті 992 ЦК України, відповідно до яких у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.
Оскільки судом встановлено право позивача на отримання виплати страхового відшкодування і невиконання такого відповідачем у визначений законом строк, суд вважає, що у даному випадку має місце невчасне виконання грошового зобов`язання зі сторони страховика (прострочення виплати), а тому позивачі мають право на стягнення пені, передбаченої ст. 36 вищевказаного закону.
Окрім цього, за правилами частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц (провадження №14-16цс18) у ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18) зазначила, що приписи 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 червня 2018 року у справі №308/3162/15-ц зробила висновок про те, що до правовідносин щодо невиплати страхового відшкодування потерпілій особі застосовуються вимоги частини другої статті 625 ЦК України.
Окрім цього, у постанові від 27.01.2021 у справі №337/5617/19 Верховний Суд зазначив, що за змістом аналізованої норми закону (ст. 625 ЦК України) нарахування інфляційних втрат на суму боргу і 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Вони є способом захисту майнового права й інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника, який користується утримуваними грошовими коштами, що належить сплатити кредиторові.
Отже, з огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань суд дійшов висновку, що на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.
Таким чином, суд вважає, що прострочення виплати страхового відшкодування виникло з вини відповідача, а тому останній має обов`язок сплати штрафних санкцій на користь позивача згідно 625 ЦК України.
Розподіл судових витрат
До подання позову до суду позивачка звернулася до ФОП ОСОБА_7 , для визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Caddy», р.н. НОМЕР_2 , за результатами якої складений звіт №582/26 від 25.02.2026 про оцінку автомобіля. Згідно із Актом №582/26 прийому-передачі виконаних робіт від 18 лютого 2026 року, Рахунка №582 від 18 лютого 2026 року, квитанції № 1.545502681.1 від 24.02.2026, вартість проведення оцінки автомобіля становить 4 500 грн, які позивачка сплатила 24.02.2026 (а.с.51-53).
Відповідно до частини першої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частини другої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч.6, 7 ст. 319 ЦПК України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Описані вище звіт, складений оцінювачем ФОП ОСОБА_7 , безпосередньо пов`язаний з розглядом цієї справи, виготовлений (здійснений) на замовлення позивача, відтак, підтверджує факт необхідності понесення позивачем таких послуг. Окрім цього, заперечень щодо розміру цих витрат на проведення експертизи, відповідач не заявляв.
З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що з ПАТ «HACK «ОРАНТА» на користь позивача слід стягнути витрати, пов`язані із залученням спеціаліста в загальному розмірі 4500,00 грн.
Аналогічні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 05 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20.
Позивачка просить стягнути також судовий збір в розмірі 1 371,00 грн, водночас із поданої нею квитанції встановлено, що вона сплатила судовий збір у розмірі 1331,20 грн, комісія банку – 39,80 грн.
При цьому, банківська комісія - це грошові суми, що списуються з рахунків клієнтів як плата за обслуговування рахунку або за надання спеціальних послуг. Банківська комісія береться також за оплату чеків, розміщення депозитів, виконання постійних доручень, пряме дебатування.
Із огляду на вказане, Верховний Суд дійшов висновку про те, що банківська комісія за своєю суттю не є частиною судового збору чи судовими витратами, що встановлені державою відповідним нормативно-правовим актом та є обов`язковим до сплати. Комісію за обслуговування було стягнуто обраним заявницею банком за надання їй банківської послуги.
Подібних висновків дійшов Верховний Суд і постановах від 25 січня 2023 року у справі № 523/12032/18, від 22 квітня 2020 року у справі № 522/19433/17, від 06 листопада 2019 року у справі № 490/7071/16-ц, від 10 жовтня 2019 року у справі № 320/8618/15-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 127/2871/16-ц.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку з тим, що суд задовольняє позовні вимоги повністю, на користь позивача належить стягнути судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1331,20 грн.
На підставі викладеного, ст. ст. 526, 625, 979 ,988, 992, 1166,1187 ЦК України та ст. ст. 22, 29, 34, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 133, 139, 141, 211, 223,247, 258, 259, 263-265, 268, 274-279, 352, 354-355 ЦПК України, суд,
у х в а л и в:
задовольнити позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою.
Стягнути з ПАТ «HACK «ОРАНТА» (ЄДРПОУ 00034186, місцезнаходження юридичної особи: вулиця Здолбунівська, 7-Д (корпус Г), місто Київ, 02081), на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) страхове відшкодування в розмірі 25 879 (двадцять п`ять тисяч вісімсот сімдесят дев`ять) гривень 75 копійок. 
Стягнути з ПАТ «HACK «ОРАНТА» (ЄДРПОУ 00034186, місцезнаходження юридичної особи: вулиця Здолбунівська, 7-Д (корпус Г), місто Київ, 02081), на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) пеню в розмірі 2 022 (дві тисячі двадцять дві) гривні 17 копійок. 
Стягнути з ПАТ «HACK «ОРАНТА» (ЄДРПОУ 00034186, місцезнаходження юридичної особи: вулиця Здолбунівська, 7-Д (корпус Г), місто Київ, 02081), на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) інфляційні збитки в розмірі 258 (двісті п`ятдесят вісім) гривень 80 копійок. 
Стягнути з ПАТ «HACK «ОРАНТА» (ЄДРПОУ 00034186, місцезнаходження юридичної особи: вулиця Здолбунівська, 7-Д (корпус Г), місто Київ, 02081), на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати, у розмірі 5 831 (п`ять тисяч вісімсот тридцять одна) гривня 20 копійок, а саме: судовий збір в розмірі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок, вартість автотоварознавчого дослідження 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.
Строк і порядок набрання рішенням законної сили та його оскарження
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя	Магонь О. З. 	

Рішення суду виготовлене 02.07.2026.