Справа № 991/11740/25
Провадження № 1-кп/991/149/25

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2026 року         м. Київ
Вищий антикорупційний суд колегією суддів в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
сторін кримінального провадження:
з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_5 ,
з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 ,
у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.04.2024 за № 42024110000000146, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_8 про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 ,
установив:
21.04.2026 до суду надійшло клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_8 про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 (Вх. № 18748/26).
І. Суть клопотання
Прокурор просить продовжити строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого, строком на 2 місяці, а саме: 1) не відлучатися за межі території України без дозволу суду; 2) утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 як безпосередньо, так і через третіх осіб, з приводу обставин, викладених у обвинувальному акті; 3) здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну. 
Клопотання обґрунтовано тим, що встановлені слідчим суддею ризики, а саме: 1) переховування від суду, 2) знищення, спотворення або приховування речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, 3) незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, 4) вчинення іншого кримінального правопорушення, продовжують існувати і під час судового розгляду. Від часу застосування до обвинуваченого запобіжного заходу ризики, які стали підставою для покладення на нього обов`язків, не зменшилися та виправдовують подальше застосування обов`язків.
Під час судового засідання прокурор долучив до матеріалів справи розписку обвинуваченого ОСОБА_6 від 17.04.2026 про отримання копії клопотання про продовження строку дії покладених на нього обов`язків.
ІІ. Позиції учасників провадження щодо заявленого клопотання
Прокурор ОСОБА_5 підтримав подане клопотання у повному обсязі та просив задовольнити з підстав, викладених у ньому. 
Захисник ОСОБА_7 просив відмовити у задоволенні поданого прокурором клопотання. Зазначив, що воно не відповідає вимогам КПК України. Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що ризики, які вказуються у відповідних офіційних документах, не повинні бути формальними і, відповідно, повинні бути доведені доказами. На його переконання, викладені прокурором ризики є формальними. Із моменту застосування до обвинуваченого запобіжного заходу вказані ризики не змінюються та переходять із клопотання в клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав правову позицію свого захисника у повному обсязі.
ІІІ. Встановлені обставини, мотиви та оцінка суду
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення має право своєю ухвалою продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.
За змістом ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців; у разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.
Враховуючи положення ст. 199 КПК України, суд під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків має з`ясувати, крім обставин, зазначених у ч. 1 ст. 194 КПК України, чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлені ним ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше застосування покладених на особу обов`язків.
Під час розгляду клопотання Судом встановлено, що:
- ухвалою слідчого судді від 11.11.2025 продовжено на два місяці строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_6 , а саме: 1) прибувати за кожною вимогою до детектива, прокурора та суду; 2) не відлучатися за межі території України без дозволу детектива, прокурора та суду; 3) повідомляти детектива, прокурора та суд про зміну місця проживання та місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з підозрюваним ОСОБА_13 , а також свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 як безпосередньо, так і через третіх осіб; 5) здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- ухвалою суду від 12.01.2026 продовжено на два місяці строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме: 1) не відлучатися за межі території України без дозволу суду; 2) повідомляти суд про зміну місця свого проживання та місця роботи; 3) утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 як безпосередньо, так і через третіх осіб, з приводу обставин, викладених у обвинувальному акті; 4) здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;
- востаннє ухвалою суду від 05.03.2026 продовжено на два місяці строк дії зазначених вище обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 , окрім обов`язку повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи.
Із огляду на стадію кримінального провадження питання обґрунтованості пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення не є предметом розгляду суду, оскільки зібрані стороною обвинувачення докази підлягатимуть дослідженню відповідно до положень параграфа 3 глави 28 КПК України, а питання доведеності обвинувачення вирішуватиметься за результатами судового розгляду.
За таких обставин, під час розгляду клопотання Суд надаватиме оцінку виключно тим доводам, які стосуються продовження існування заявлених прокурором ризиків та необхідності у виконанні обов`язків, щодо яких подано клопотання.
Під час розгляду клопотання прокурором доведено, що ризик переховування від суду, який Суд оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та особистих обставин обвинуваченого, продовжує існувати. ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, яке є особливо тяжким корупційним кримінальним правопорушенням, пов`язаним з корисливою спрямованістю. Санкція ч. 4 ст. 368 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.
Встановлені під час судового засідання обставини, зокрема наявність у обвинуваченого паспорту громадянина України для виїзду за кордон, дійсного до січня 2028 року, а також правомірна можливість обвинуваченого ОСОБА_6 покинути територію України у зв`язку з сімейними обставинами, навіть під час запровадженого в країні режиму воєнного стану, вказують на те, що обвинувачений має реальну можливість виїзду за межі України.
Суд зазначає, що сам по собі факт не виявлення всієї суми неправомірної вигоди, яка є предметом цього кримінального провадження, не є безумовним доказом наявності ризику переховування від суду. Водночас, така обставина враховується судом у сукупності з тяжкістю покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, а також наявністю у нього закордонного паспорту, що об`єктивно розширює його можливості для виїзду за межі території України.
Усвідомлюючи тяжкість можливого покарання та невідворотність кримінальної відповідальності, обвинувачений може використати наявні у нього засоби та можливості для переховування від суду, зокрема, може залишити територію України з метою уникнення кримінальної відповідальності. 
Сукупність обставин, про які зазначає прокурор, щодо посади, яку обіймав обвинувачений ОСОБА_6 на момент вчинення кримінального правопорушення (заступника Міністра енергетики України), та наявності у нього зв`язків зі службовими особами державних та правоохоронних органів, на переконання Суду, також підтверджує, що ризик переховування від суду залишається актуальним і з плином часу не зменшився.
На момент розгляду клопотання прокурора продовжує існувати й ризик вчинення іншого кримінального правопорушення. Зокрема, у ході досудового розслідування цього кримінального провадження зафіксовані дані, що можуть свідчити про вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень. Допитаний у кримінальному провадженні свідок повідомив про неодноразове та регулярне отримання неправомірної вигоди ОСОБА_6 у співучасті з іншою особою, що може свідчити про відсутність випадковості в інкримінованих йому діях та вказувати на сформовану й стійку модель протиправної поведінки, а не на поодинокий випадок. Така обставина об`єктивно вказує на наявність ризику продовження вчинення аналогічних дій у разі відсутності належних процесуальних обмежень.
Враховуючи викладене, Суд вважає, що продовження існування ризиків переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення обумовлює необхідність продовження строку дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язків, а саме: 1) не відлучатися за межі території України без дозволу суду, 2) здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Також продовжує існувати ризик впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні. 
Показання свідків мають суттєве значення для доведення обставин, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні. В умовах зацікавленості обвинуваченого у відверненні негативних наслідків, обумовлених притягненням до кримінальної відповідальності, він може безпосередньо, а також, використовуючи зв`язки з іншими особами, впливати на свідків у різних формах (умовляння, підкуп, заохочення, погрози тощо), з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі, тощо.
Про існування ризику впливу обвинуваченого на свідків у цьому кримінальному провадженні свідчить і та обставина, що ОСОБА_6 обіймав посаду заступника Міністра енергетики України, яка передбачала наявність у нього певних адміністративних та організаційних важелів впливу, зокрема на діяльність суб`єктів господарювання, заснованих цим же Міністерством, а також на їх працівників, частина з яких є свідками або потенційними свідками у цьому кримінальному провадженні. Навіть після припинення виконання відповідних повноважень такі зв`язки та авторитет останнього, на думку Суду, можуть зберігатися, що об`єктивно створює можливості для впливу на поведінку зазначених осіб.
Викладені обставини, а також факт ознайомлення сторони захисту з усіма матеріалами досудового розслідування, дають обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_6 , як мінімум, відомі особи (їх імена та прізвища), які можуть володіти інформацією, яка може стосуватися обставин кримінального правопорушення та мати суттєве значення для цього кримінального провадження.
Таким чином, існує обґрунтована ймовірність того, що за відсутності належних процесуальних обмежень обвинувачений зможе використати свої можливості та зв`язки для перешкоджання встановленню обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, шляхом незаконного впливу на свідків.
Більш того, ризик незаконного впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Існування такого ризику обумовлює необхідність продовження строку дії покладеного на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язку утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 як безпосередньо, так і через третіх осіб, з приводу обставин, викладених у обвинувальному акті.
Разом із тим, Суд дійшов висновку, що у цьому кримінальному провадженні ризик знищення, спотворення або приховування речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення перестав існувати. Обґрунтування стороною обвинувачення наявності цього ризику конспіративною поведінкою обвинуваченого, фактом проживання його рідної сестри та матері у будинку, що на праві власності належить цивільній дружині іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, на стадії судового розгляду є недостатнім. Насамперед це зумовлено завершенням досудового розслідування, проведенням усіх слідчих (розшукових) дій та завершенням процесу збирання доказів.
При оцінці цього ризику Суд враховує, що такі дії мали місце та характеризували поведінку обвинуваченого під час здійснення досудового розслідування, проте наразі не доводять, яким саме чином обвинувачений може вплинути на хід кримінального провадження, яке перебуває на розгляді у суді з листопада 2025 року. 
Таким чином, обставини, які раніше мали значення, за відсутності належного підтвердження того, що обвинувачений на теперішній час може вчинити дії, спрямовані на знищення, приховування або спотворення відомостей, які можуть мати доказове значення для кримінального провадження, самі по собі не доводять існування відповідного ризику на стадії судового розгляду.
Підсумовуючи, Суд вважає, що покладені на обвинуваченого обов`язки у визначеному обсязі не є занадто обтяжливими для нього, будуть здатні запобігти реалізації встановлених ризиків і в достатній мірі забезпечать його належну процесуальну поведінку.
Враховуючи приписи ч. 5 ст. 194 КПК України, Суд продовжує строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 , строком на два місяці, тобто до 23.06.2026.
Із огляду на досліджені у ході судового засідання факти та обставини, Суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора у повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст. 177-178, 194, 331, 372, 376 КПК України, Суд
постановив:
Клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_8 про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити.
Продовжити строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 ухвалою Вищого антикорупційного суду від 05.03.2026, на два місяці, а саме:
1) не відлучатися за межі території України без дозволу суду;
2) утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 як безпосередньо, так і через третіх осіб, з приводу обставин, викладених у обвинувальному акті;
3) здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну. 
Строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 , встановити до 23.06.2026.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає. Заперечення щодо ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.
Головуюча:          ОСОБА_1 

Судді:           ОСОБА_2 

ОСОБА_3