Постанова
Іменем України

25 червня 2026 року
м. Київ
справа № 644/10214/25
провадження № 61-4759св26

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.
розглянув на стадії попереднього розгляду в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» про визнання незаконним нарахування заборгованості за послуги електропостачання та відключення від постачання електроенергії за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову
за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» на постанову Харківського апеляційного суду від 11 березня 2026 року, ухвалену колегією суддів у складі Пилипчук Н. П., Маміної О. В., Мальованого Ю. М.
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог та заяви про забезпечення позову
1. У жовтні 2025 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» (далі - АТ «Українські енергетичні машини»), у якому просили:
- визнати незаконною та скасувати заборгованість за спожиту електроенергію, нараховану АТ «Українські енергетичні машини»;
- визнати незаконним відключення від електропостачання квартири АДРЕСА_1 .
2. Також ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до суду заяву про забезпечення позову шляхом зобов`язання АТ «Українські енергетичні машини» відновити електропостачання у квартирі АДРЕСА_1 та заборонити відключення від електропостачання до набрання рішенням суду законної сили.
3. Заяву мотивували тим, що відповідач ігнорує їх, як споживачів права, незаконно відключив квартиру від електропостачання, чим спричинив їм суттєвої майнової та моральної шкоди, обмежив їх права як власників.
Зміст ухвали місцевого суду
4. Ухвалою від 03 листопада 2025 року Індустріальний районний суд міста Харкова відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову.
5. Мотивував судове рішення тим, що позивачі обрали спосіб забезпечення позову, який по суті є тотожним заявленим позовним вимогам, тому задоволення такої заяви суперечить положенням частини десятої статті 153 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Керувався тим, що позивачі не довели, що є підстави стверджувати про те, що невжиття обраного заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів, на захист яких вони звернулися до суду.
Зміст постанови апеляційного суду
6. Постановою від 11 березня 2026 року Харківський апеляційний суд задовольнив апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Скасував ухвалу Індустріального районного суду міста Харкова від 03 листопада 2025 року та ухвалив нове судове рішення.
Задовольнив заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову.
Зобов`язав АТ «Українські енергетичні машини» відновити електропостачання у квартирі АДРЕСА_1 та заборонив відключення енергопостачання до розгляду справи по суті.
7. Зауважив, що ініціювання споживачем спору щодо порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ) є самостійною підставою для того, щоб позивача не відключали від електропостачання з підстав існування спору щодо правомірності припинення електропостачання.
Зазначив, що підставою для незастосування заходів припинення електропостачання споживачу є ухвала про прийняття позовної заяви, а відкриття провадження у справі після факту відключення споживача є підставою для відновлення електропостачання.
Послався на те, що відновлення / припинення або обмеження електропостачання на підставі пункту 7.11 ПРРЕЕ здійснюється шляхом використання інституту процесуального права - забезпечення позову, це відповідатиме завданням та основним засадам судочинства.
Звернув увагу на те, що предметом позову в цій справі є визнання незаконною та скасування заборгованості за спожиту електроенергію, визнання незаконним відключення квартири від електропостачання. Тобто спір виник між споживачем та постачальником електроенергії щодо припинення електроживлення житлового помешкання споживачів.
Тому дійшов висновку про доцільність задоволення заяви про забезпечення позову шляхом зобов`язання АТ «Українські енергетичні машини» відновити електропостачання у квартирі АДРЕСА_1 та заборонити відключення від електропостачання до набрання рішенням суду законної сили.
Підсумував, що в порушення принципів розумності, співмірності, норм процесуального права та неправильно застосувавши норми матеріального права, місцевий суд необґрунтовано відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про забезпечення позову, у зв`язку із чим оскаржена ухвала підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про вжиття заходів забезпечення позову.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
8. 09 квітня 2026 року АТ «Українські енергетичні машини» подало до Верховного Суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» касаційну скаргу на постанову Харківського апеляційного суду від 11 березня 2026 року, яку мотивувало неправильним застосуванням апеляційним судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.
Просило скасувати оскаржену постанову апеляційного суду і залишити в силі ухвалу місцевого суду.
Відомості про рух справи в суді касаційної інстанції та межі розгляду справи судом
9. Ухвалою від 06 травня 2026 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду відкрив касаційне провадження у цій справі та витребував її матеріали з місцевого суду.
В ухвалі зазначив, що підставою касаційного оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права (абзац шостий частини другої статті 389 ЦПК України).
10. За протоколом повторного автоматизованого розподілу від 21 травня 2026 року, здійсненого у зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Тітова М. Ю., справу передали колегії суддів у складі Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.
11. 16 червня 2026 року справа надійшла до Верховного Суду.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
12. АТ «Українські енергетичні машини» зазначило, що ПРРЕЕ не поширюються на нього, оскільки воно не є оператором ринку електричної енергії, а є власником електричних мереж, через які здійснюється електроживлення квартири позивачів. Отже, апеляційний суд неправильно застосував пункт 7.1.1 ПРРЕЕ.
Крім цього, за частиною п`ятнадцятою статті 150 ЦПК України тимчасово, під час дії воєнного стану та протягом двох років після його припинення чи скасування, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, передбачених цим Кодексом, якщо відповідачем (боржником) є або має бути визначене господарське товариство, яке відповідає сукупно таким критеріям:
- є оператором критичної інфраструктури;
- частки (акції, паї) господарського товариства були примусово відчужені під час дії воєнного стану;
- державі у статутному капіталі господарського товариства прямо або опосередковано належить більше 50 відсотків часток (акцій, паїв).
Ствердило, що воно відповідає всім трьом критеріям:
- воно є оператором критичної інфраструктури;
- наразі здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 1111 Кримінального кодексу України, в межах якого арештували корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Сварог Ессет Менеджмент» в статутному капіталі АТ «Українські енергетичні машини». Отже, його частки (акції, паї) примусово відчужені під час воєнного стану;
- за розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06 жовтня 2021 року № 1228 управління його (відповідача) корпоративними правами належить державі в особі Кабінету Міністрів України [контрольний пакет акцій (50 % + 1)].
З огляду на це дійшло висновку про порушення апеляційним судом норм частини п`ятнадцятої статті 150 ЦПК України.
Позиція інших учасників справи щодо доводів касаційної скарги
13. Решта учасників справи, належним чином повідомлені про касаційний перегляд справи, не скористалися своїм правом на подання відзиву на касаційну скаргу.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Межі розгляду справи касаційним судом
14. Суд касаційної інстанції розглядає скаргу за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 ЦПК України (частина перша статті 402 цього Кодексу).
15. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).
16. Критерії оцінки правомірності оскарженого судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до якої судове рішення повинне ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. 
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
17. Верховний Суд перевірив у межах доводів касаційної скарги правильність застосування апеляційним судом в оскарженій постанові норм матеріального та процесуального права, за наслідками чого зробив такі висновки.
Оцінка аргументів, наведених у касаційній скарзі
18. Скасовуючи ухвалу місцевого суду і ухвалюючи нове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову, апеляційний суд врахував положення пункту 7.11 ПРРЕЕ щодо нездійснення припинення електроживлення об`єкта споживача на період розгляду судом справи з питань порушення споживачем ПРРЕЕ.
19. Водночас АТ «Українські енергетичні машини» у касаційній скарзі ствердило про незастосовність до нього як власника електричних мереж цих положень ПРРЕЕ, як і неможливість застосування щодо нього заходів забезпечення позову згідно з частиною п`ятнадцятою статті 150 ЦПК України.
20. Верховний Суд вважає висновки апеляційного суду обґрунтованими, а доводи касаційної скарги безпідставними з огляду на таке.
21. За змістом пункту 1.1.1 ПРРЕЕ ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами.
Учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби.
Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.
22. Відповідно до абзацу четвертого пункту 7.11 ПРРЕЕ на період розгляду судом спірних питань щодо порушення споживачем цих Правил та/або умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами, припинення електропостачання такого споживача, пов`язане з оскарженим фактом порушення, не здійснюється за умови своєчасного надання споживачем до моменту відключення відповідної ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду. Відкриття провадження у справі після факту відключення споживача є підставою для відновлення електропостачання.
23. У постанові від 11 лютого 2026 року у справі № 344/13201/23 Велика Палата Верховного Суду сформувала висновок про те, що реалізація передбаченого пунктом 7.11 ПРРЕЕ права споживача на електропостачання на час вирішення судового спору з електропостачальником здійснюється шляхом забезпечення позову у вигляді заборони відключення електропостачання споживачеві на час розгляду цієї судової справи, якщо його заява обґрунтована саме цією нормою права.
Відповідно до пункту 10 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується також іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Отже, відкриття провадження у справі після факту відключення споживача є підставою для відновлення електропостачання за заявою споживача (обґрунтованою правом, визначеним абзацом четвертим пункту 7.11 ПРРЕЕ) за ухвалою суду про зобов`язання відновити електропостачання споживачеві, постановленої у порядку забезпечення позову.
Під час його застосування слід враховувати вимоги частини п`ятнадцятої статті 150 ЦПК України про те, що тимчасово, під час дії воєнного стану та протягом двох років після його припинення чи скасування, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, передбачених цим Кодексом, якщо відповідачем (боржником) є або має бути визначене господарське товариство, яке відповідає сукупно таким критеріям: є оператором критичної інфраструктури; частки (акції, паї) господарського товариства були примусово відчужені під час дії воєнного стану; державі у статутному капіталі господарського товариства прямо або опосередковано належить більше 50 відсотків часток (акцій, паїв).
24. З огляду на зазначене, встановивши, що позивачі обґрунтували заяву про забезпечення позову положеннями пункту 7.11 ПРРЕЕ, апеляційний суд дійшов правильного висновку про необхідність захисту їх як споживачів права, передбаченого цим пунктом ПРРЕЕ, шляхом вжиття заходів забезпечення їх позову.
25. Аргументи АТ «Українські енергетичні машини» про те, що до нього не застосовуються правила ПРРЕЕ, є непереконливими з огляду на те, що ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку (див. пункт 1.1.1 ПРРЕЕ).
26. Крім цього, доводи АТ «Українські енергетичні машини» про те, що воно не є оператором ринку електричної енергії, а є лише власником електричних мереж, через які здійснюється електроживлення квартири позивачів, не узгоджуються з його твердженням у відзиві на апеляційну скаргу про те, що воно здійснює електропостачання значній кількості (1128) споживачів і забезпечення позову створить ризик масового звернення з аналогічними заявами.
Також АТ «Українські енергетичні машини» не заперечило факту, що саме воно здійснило відключення квартири позивачів від електроенергії.
27. Що стосується доводів касаційної скарги про неможливість вжиття заходів забезпечення позову відповідно до частини п`ятнадцятої статті 150 ЦПК України, то вони теж є безпідставними, оскільки, як зазначив заявник, ухвалою від 19 жовтня 2022 року Шевченківський районний суд міста Полтави наклав арешт із забороною розпорядження у будь-який спосіб до скасування арешту майна у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку на корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Сварог Ессет Менеджмент» в статутному капіталі АТ «Українські енергетичні машини».
Водночас примусове відчуження майна - позбавлення власника права власності на індивідуально визначене майно, що перебуває у приватній або комунальній власності та переходить у власність держави для потреб держави в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану (пункт 1 частини першої статті 1 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану»).
Доказів здійснення примусово відчуження під час дії воєнного стану своїх часток (акцій, паїв) АТ «Українські енергетичні машини» не надало.
28. Отже, доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування апеляційним судом в оскарженій постанові норм матеріального права, зокрема пункту 7.11 ПРРЕЕ, та порушення норм процесуального права, зокрема статті 150 ЦПК України.
Тому в задоволенні касаційної скарги АТ «Українські енергетичні машини» належить відмовити.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
Щодо суті касаційної скарги
29. За частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
30. Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
31. З огляду на наведені вище мотиви цієї постанови, Верховний Суд вважає за неодмінне касаційну скаргу АТ «Українські енергетичні машини» залишити без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» залишити без задоволення.
2. Постанову Харківського апеляційного суду від 11 березня 2026 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:	С. Ю. Мартєв	
		
	С. О. Карпенко	
		
	І. М. Фаловська