Справа №295/7059/26
Категорія 52
2/295/4023/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.06.2026 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:
головуючого судді – Зосименка О.М.,
при секретарі с/з – Хінцинської В.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, 
встановив:
Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача 50 000 грн. у відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок ДТП та стягнути судові витрати, а саме судовий збір за подання позову та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000 грн., які складаються з 20 000 грн. – відповідно до акту виконаних робіт від 12.12.2025 року за надання консультацій та роз`яснень клієнту як потерпілій особі внаслідок ДТП щодо заподіяної моральної та матеріальної шкоди, порядку та процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та притягнення винної особи до відповідальності і 10 000 грн. за підготовку заяв та ознайомлення з матеріалами справи, участь адвоката у судових засіданнях відповідно до додатку № 2 до Договору про надання правової допомоги за надання роз`яснень з приводу стягнення моральної шкоди внаслідок ДТП, підготовку та подання до суду позовної заяви про стягнення моральної шкоди та представництво інтересів позивача у судовій справі. 
В обґрунтування позовних вимог вказала, що 29.10.2025 року 18 годині 40 хвилин у м. Житомир по вул. Покровській, 122 ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом Renault Scenic, д.н.з. НОМЕР_1 , не дотрималася безпечної дистанції та скоїла зіткнення з автомобілем марки BMW, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , яка рухалася попереду. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. 
В обґрунтування завданої моральної шкоди позивач вказала, що після дтп позивач зазнала моральних страждань та переживань в наслідок яких порушився нормальний спосіб життя, отримано стрес, та погіршився психологічний стан, у позивача виник панічний стан та хвилювання. А також постійний страх. Крім того відповідач не виявила бажання вчинити дії на відшкодування моральної шкоди та принаймні частково покрити витрати із відновленням стану здоров`я позивача. Як наслідок, після ДТП позивач в силу необхідності систематично відвідує медичні заклади для отримання необхідної допомоги, Психоемоційні переживання пов`язані з аварією не пройшли безслідно та тривають по теперішній час. Позивач була вимушена неодноразово звертатись за медичною допомогою? скаргами на відчуття тривоги, відчуття страху, пригнічення, відчуття тремтіння тіла та іншими скаргами на стан здоров`я які виникли після ДТП, Неодноразово була на прийомі у лікаря невролога 20.11.2025 року, 17.12.2025 року, 16.03.2026 року. Внаслідок ДТП транспортний засіб підлягав ремонту, що позбавило позивача можливості протягом тривалого періоду часу користуватись автомобілем. Автомобіль використовувався для повсякденних потреб, у тому числі для поїздок на роботу, вирішення побутових справ. Відсутність можливості користуватись автомобілем погіршила якість життя та створила значні незручності у повсякденному побуті. До того, відповідач має також зрозуміти наслідки вчиненого правопорушення та понести відповідне матеріальне стягнення для усвідомлення вчиненого. 
У відзиві на позов представник позивача просив відмовити у задоволенні позову вказуючи на те, що позовна заява не містить будь-яких доводів щодо істотного порушення звичного способу життя позивача саме внаслідок пошкодження транспортного засобу, відсутні докази неможливості користування транспортним засобом протягом тривалого часу; доказів істотних побутових обмежень; доказів необхідності зміни звичного способу життя; доказів виникнення інших негативних наслідків немайнового характеру саме у зв`язку із пошкодженням автомобіля, а надані позивачем докази не підтверджують наявності причинно-наслідкового зв язку між дорожньо-транспортною пригодою та заявленим «суттєвим погіршенням стану здоров`я», а встановлений позивачу діагноз сам по собі не свідчить про наявність психічного розладу чи іншого стійкого порушення здоров`я, безпосередньо спричиненого дорожньо-транспортною пригодою. Одночасно вказано, що витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000 грн не пов`язані із розглядом даної цивільної справи та не підлягають стягненню з відповідача, а витрати у сумі 10 000 грн. за підготовку та подання позову не містять детального опису виконаних адвокатом робіт, відомостей про витрачений час та обсяг фактично наданих послуг. Дана справа не є складною ані з фактичної, ані з правової точки зору, не потребує дослідження значного обсягу доказів, проведення складних розрахунків, чи аналізу спеціального законодавства. 
Представниками сторін подані заяви про розгляд справи у їх відсутність, докази витрат на правничу допомогу будуть надані протягом 5 днів з дня ухвалення судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Як вбачається з постанови Богунського районного суду м. Житомира від 26.11.2025 року, судом встановлено, що 29.10.2025 року 18 годині 40 хвилин у м. Житомир по вул. Покровській, 122 ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом Renault Scenic, д.н.з. НОМЕР_1 , не дотрималася безпечної дистанції та скоїла зіткнення з автомобілем марки BMW, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , яка рухалася попереду. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Вина ОСОБА_2 у даному ДТП, як вбачається з постанови Богунського районного суду м. Житомира від 29.10.2025 року, яка набрала законної сили, встановлена судом (а.с.9). 
За ст. 23, ст.1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яке полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням майна.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). 
Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. 
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Позивач вказує, що в результаті протиправних дій відповідача було спричинено пошкодження майна позивача, що, безумовно, вплинуло на якість її повсякденно життя, в тому числі за рахунок того, що позивач не могла користуватися автомобілем тривалий час, вимушена була докладати додаткові зусилля для організації свого життя щодо організації поїздок до роботи, відсутність можливості користування авто у повсякденному житті.
Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів, які б вказували на те, що автомобіль тривалий час перебував у ремонті, та позивач тривалий час не могла ним користуватися, а також відсутні відомості про працевлаштування позивача, тому оскільки позивачем не надано належних в розумінні ст.. 77 ЦПК України доказів, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено обставин неможливості використання автомобіля тривалий час для повсякденного життя та організації поїздок на роботу. 
Одночасно, позивачем надано консультативний висновок невролога від 20.11.2025 року (три тижні після ДТП ) зі скаргами на пригнічення, відчуття тремтіння, загальну слабкість,втомлюваність, дискомфорт у животі (а.с.13). Одночасно як вбачається з анамнезу хвороби, погіршення стану на тлі стресу останніх пів року (6 місяців), діагноз – інші розлади вегетативної нервової системи.
Таким чином, як вбачається з консультативного висновку, у позивача були скарги на стан здоров`я і його погіршення на тлі стресу ще набагато раніше до ДТП, та в подальшому після ДТП, позивач зверталася до невролога 17.12.2025р. 16.03.2026 року через розлад вегетативної нервової системи, що підтверджується консультаційними висновками невролога (а.с. 15,17)
Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. 
При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.
Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, N 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).
Враховує суд при цьому й те, що, хоча до практики Європейського Суду з прав людини, судом й визнано презумпцію моральної шкоди, що полягає у тому, що у разі порушення майнових або немайнових прав середня нормально реагуюча на протиправну щодо неї поведінку, людина відчуває страждання (моральну шкоду), однак зважаючи, що позивачем не обґрунтовано розмір моральної шкоди та не надано належних доказів про працевлаштування позивача, неможливості використання автомобіля тривалий час для повсякденного життя та організації поїздок на роботу та позивач зверталася до невролога 20.11.2025 р., 17.12.2025р. 16.03.2026 року через розлад вегетативної нервової системи на тлі стресу який існував у позивача і до ДТП, зважаючи, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення, суд стягує з відповідача на користь позивача 8 000 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди.
Відповідно до положень ст.. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача, пропорційно до частини задоволених вимог підлягає стягненню 532 грн 48 коп сплаченого судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. 1166, 1172, 1188, 1192 ЦК України ст. 259 ЦПК України, суд, 
ухвалив:
позов задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8 000 грн у відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові 532 грн 48 коп сплаченого судового збору. 
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості щодо учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ,   АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).
Відповідач:  ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ,   АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ).
Суддя О.М. Зосименко