УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/3790/25 Головуючий у 1-й інст. Чішман Л. М. 
Категорія 11 Доповідач Павицька Т. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2026 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого  Павицької Т.М.,
суддів   Григорусь Н.Й., Панкеєвої В.А.

за участю секретаря судового засідання  Трикиши Ю.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу№295/3790/25 за заявою ОСОБА_1 про застосування заходу процесуального примусу у вигляді штрафу щодо ТОВ «Дамарт-Хаус», за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 25 березня 2026 року, постановлену під головуванням судді Чішман Л.М. в м. Житомирі,
в с т а н о в и в :

11 березня 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, у якій просив:
- визнати ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 02.03.2026 у справі №295/3790/25 такою, що не виконана ТОВ «Дамарт-Хаус»;
- застосувати до ТОВ «Дамарт-Хаус» захід процесуального примусу у вигляді штрафу, у максимальному розмірі, передбаченому ч. 1 ст. 148 ЦПК України;
- встановити новий строк для подання звіту про виконання рішення суду.
В обґрунтування заяви зазначив, що на підставі виконавчого листа №295/3790/25 від 12.02.2026 було відкрито виконавче провадження №80314341 з примусового виконання постанови Житомирського апеляційного суду від 21 січня 2026 року. Боржник рішення Богунського районного суду м. Житомира від 24.09.2025 та постанову Житомирського апеляційного суду від 21 січня 2026 року не виконав, тому ним було ініційовано судовий контроль за виконанням судового рішення. Стверджує, що ухвала Богунського районного суду м. Житомира від 02 березня 2026 року була отримана ТОВ «Дамарт-Хаус» - 04.03.2026 через підсистему «Електронний суд», відтак строк для подання звіту закінчився – 09.03.2026. Станом на дату подання заяви звіт про виконання судового рішення боржником не подано; доказів виконання судового рішення не надано, судове рішення фактично не виконано. 
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 25 березня 2026 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про застосування заходу процесуального примусу у вигляді штрафу щодо ТОВ «Дамарт-Хаус» відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять відомостей про отримання ТОВ «ДАМАРТ- ХАУС» ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 02.03.2026 про надання звіту про повне та належне виконання рішення суду у справі №295/3790/25 від 21.01.2026.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та такою, що постановлена із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Вказує, що суд першої інстанції не встановив і не оцінив критичну обставину: ТОВ «Дамарт-Хаус» взагалі немає електронного кабінету ЄСІТС і саме тому не отримує жодних процесуальних документів. ТОВ «Дамарт-Хаус» не зареєструвало кабінет; не забезпечило можливість отримання документів; свідомо вивело себе з процесуального обміну. Стверджує, що ТОВ «Дамарт-Хаус» умисно ухиляється від виконання судового рішення. Вважає, що відсутність електронного кабінету ЄСІТС - не може бути підставою для уникнення відповідальності, а навпаки є доказом недобросовісної поведінки боржника та ухилення від виконання судового рішення. Враховуючи вищевикладене просить скасувати ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 25 березня 2026 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви. 
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з положеннями статті 453-1 ЦПК України суд, який розглянув справу як суд першої інстанції, за письмовою заявою стягувача може зобов`язати боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення в цивільних справах: 1) що виникають із трудових правовідносин; 2) що виникають із сімейних правовідносин; 3) щодо відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення; 4) щодо відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду; 5) щодо відшкодування моральної шкоди; 6) щодо захисту прав споживачів; 7) щодо захисту честі, гідності та ділової репутації; 8)в інших спорах немайнового характеру.
В силу статті 453-2 ЦПК України суд розглядає заяву про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 453-1 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника у судовому засіданні за правилами статті 450 цього Кодексу. За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Згідно зі статтею 453-4 ЦПК України за наслідками розгляду звіту боржника суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 453-2 цього Кодексу. У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд застосовує до боржника захід процесуального примусу у виді штрафу, а також додатково може встановити новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 453-2 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення. Суд застосовує до боржника захід процесуального примусу у виді штрафу за правилами статті 148 цього Кодексу. Якщо боржником є юридична особа та суд зобов`язав подати звіт про виконання судового рішення особисто керівника боржника, захід процесуального примусу у виді штрафу застосовується до такого керівника.
Аналіз вказаних правових норм дає підстави для висновку, що судовий контроль за виконанням судових рішень це сукупність процесуальних дій, які вчиняються судом першої інстанції відповідно до закону з метою належного та своєчасного виконання цих рішень.
Процесуальний закон встановлює форму контролю за виконанням судових рішень у цивільних справах, відповідно до якої суд може витребувати звіт про виконання судового рішення від боржника, у тому числі органу державної влади, органу місцевого самоврядування, суб`єкту господарювання державного або комунального сектору економіки, який має виконати це рішення. Така форма судового контролю може бути застосована судом за наступних умов: боржник не виконав судове рішення, стягувач подав суду заяву про встановлення контролю за виконанням судового рішення, державний чи приватний виконавець відкрив виконавче провадження з примусового виконання цього рішення.
У справі, що переглядається встановлено, що у березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:
- зобов`язати ТОВ «Дамарт-Хаус» звільнити нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити ТОВ «Дамарт-Хаус» користуватися вказаним приміщенням, після його звільнення; 
- зобов`язати ОСОБА_2 звільнити нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити ОСОБА_2 користуватися вказаним приміщенням, після його звільнення.
Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 24 вересня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_2 звільнити нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , заборонено ОСОБА_2 користуватися вказаним приміщенням після його звільнення. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211, 20 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Житомирського апеляційного суду від 21 січня 2026 року рішення Богунського районного суду м. Житомира від 24 вересня 2025 року в частині відмови ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до ТОВ «Дамарт-Хаус» скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення. Позов ОСОБА_1 до ТОВ «Дамарт-Хаус», третя особа – ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном, зобов`язання звільнити нежитлові приміщення задоволено частково. Зобов`язано ТОВ «Дамарт-Хаус» звільнити нежитлове приміщення за адресою: м. Житомир, вул. Рильського, 3. В решті позову відмовлено. Стягнуто з ТОВ «Дамарт-Хаус» на користь ОСОБА_1 1211,20 грн судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції. Стягнуто з ТОВ «Дамарт-Хаус» на користь держави 1816, 80 грн судового збору за подання апеляційної скарги.
23 лютого 2026 року ОСОБА_1 до суду першої інстанції подав заяву, у якій просив: - зобов`язати ТОВ «Дамарт-Хаус» подати до суду письмовий звіт про виконання рішення суду у справі №295/3790/25; - встановити строк подання звіту – 5 днів з дня отримання ухвали суду; - попередити боржника про можливість накладення штрафу відповідно до ст. 453-3 ЦПК України у разі неподання звіту або подання недостовірних відомостей; - у разі не подання звіту у встановлений строк – вирішити питання про накладення штрафу на керівника боржника.
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 02 березня 2026 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Зобов`язано ТОВ «Дамарт-Хаус» подати до Богунського районного суду м. Житомира письмовий звіт про виконання рішення суду у справі №295/3790/25 від 21.01.2026. Встановлено строк для подання звіту 5 (п`ять) днів з моменту отримання ухвали суду. Попереджено боржника про можливість накладення штрафу відповідно до ст. 453-3 ЦПК України у разі неподання звіту або подання недостовірних відомостей. У разі неподання звіту у встановлений строк вирішити питання про накладення штрафу на керівника ТОВ «Дамарт-Хаус».
Вказана ухвала суду першої інстанції була направлена ТОВ «Дамарт-Хаус» на поштову адресу, а саме: м. Житомир, вул. Рильського, 3 – 02.03.2026 та 25.03.2026.
Адресована ТОВ «Дамарт-Хаус» судова кореспонденція повернулася на адресу суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання» (а.с.98-101).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №461/10610/13-ц (провадження №14-108цс19) зроблено висновок, що «повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» чи «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення» не є доказом належного інформування позичальника про час і місце розгляду справи (близький за змістом висновок викладений у пункті 31 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року у справі №127/2871/16-ц, у пунктах 47-48 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі №752/11896/17 від 12 грудня 2018 року). Тому Велика Палата Верховного Суду вважала, що апеляційний суд не виконав належно зазначений процесуальний обов`язок з інформування позичальника».
Колегія суддів звертає увагу на те, що повернення рекомендованих повідомлень за закінченням терміну зберігання не є доказом належного інформування учасника про хід розгляду справи, не свідчить про відмову сторони від одержання повістки чи про її незнаходження за адресою, повідомленою суду.
Матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів щодо факту обізнаності ТОВ «Дамарт-Хаус» з ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 02 березня 2026 року, якою останнього зобов`язано подати до Богунського районного суду м. Житомира письмовий звіт про виконання рішення суду у справі №295/3790/25 від 21.01.2026.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 вересня 2024 року у справі№490/9587/18 (провадження №14-29цс24) дійшла висновку, що особа, не повідомлена про розгляд справи (пункт 1 частини другої статті 358 цього Кодексу) - це особа, яку не сповістили про наявність судового провадження у справі і яка відповідно не знала/не могла знати про розгляд справи.
Таким чином суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для застосування до ТОВ «Дамарт-Хаус» заходу процесуального примусу у вигляді штрафу за неподання звіту про виконання рішення суду у справі №295/3790/25 від 21.01.2026.
Доводи апеляційної скарги про те, що ТОВ «Дамарт-Хаус» не зареєструвало електронний кабінет та не забезпечило можливість отримання документів, чим свідомо вивело себе з процесуального обміну є необґрунтованими з огляду на наступне.
18 жовтня 2023 року введено в дію Закон України від 29 червня 2023 року №3200-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» (далі – Закон №3200-IX), який був розроблений для запровадження обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів у Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (далі – ЄСІТС) представниками правничих професій, юридичними особами та фізичними особами-підприємцями, оскільки особи, які за законом зобов`язані зареєструвати офіційні електронні адреси в ЄСІТС, зволікають з виконанням свого обов`язку.
Частинами першою, шостою статті 14 ЦПК України передбачено, що у судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система.
Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.
У разі звернення до суду особою, яка зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не виконала свого обов`язку, документи такої особи будуть залишатися судом без руху, або повертатися, залежно від виду процесуального документа.
Таким чином, ТОВ «Дамарт-Хаус» нестиме негативні наслідки у випадку відсутності електронного кабінету при зверненні до суду з процесуальними документами.
При цьому, колегія суддів підкреслює, що суд не може зобов`язати юридичну особу зареєструвати електронний кабінет у примусовому порядку як окрему дію.
Таким чином, на підставі належним чином оцінених доказів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, з яким погоджується колегія суддів про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про застосування заходу процесуального примусу у вигляді штрафу щодо ТОВ «Дамарт-Хаус».
Аргументи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не в повній мірі встановив дійсні обставини справи, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки жодних додаткових обґрунтувань чи нових доказів, що не були подані до суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 25 березня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Дата складення повного судового рішення 01 червня 2026 року.

Головуючий Павицька Т. М.

Судді Григорусь Н. Й.

Панкеєва В. А.