Справа № 202/8806/25
Провадження № 2/202/989/2026 

ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2026 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі головуючого судді Марченко Н.Ю., за участю секретаря судового засідання Мартинюк С.В., представника позивача – адвоката Лукацької Л.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування,

У С Т А Н О В И В:

У вересні 2025 року позивач звернувся з позовом, в якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 . 
Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку АДРЕСА_1 .
З метою оформлення спадщини він звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини, але отримав 25 липня 2025 року постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю достатніх документів, які підтверджують право власності спадкодавця на вищевказане майно. 
Позивач відзначає, що житловий будинок АДРЕСА_1 належав його матері на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числом кімнат від однієї до п`яти включно від 09.09.1974 року, посвідченого державним нотаріусом Ясинуватської державної нотаріальної контори 11.10.1974, зареєстрованого КП БТІ м. Донецька 14.03.1985 в реєстровій книзі за № 4539, що також підтверджується технічним паспортом, актом приймання індивідуальних домогосподарств, актом закінчення будівництва та прийняття в експлуатацію. 
За цих підстав просить визнати за ним право власності на будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Вища рада правосуддя рішенням від 11.06.2024 року № 1802/0/15-24 «Про зміну територіальної підсудності судових справ Авдіївського міського суду Донецької області» змінила з 01 липня 2024 року територіальну підсудність судових справ Авдіївського міського суду Донецької області шляхом її передачі до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська.
Отже, зазначена справа підсудна Індустріальному районному суду міста Дніпра.
Ухвалою суду від 18 вересня 2025 року у даній справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.
Цією ж ухвалою витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лук`янець Лариси Вікторівни копію матеріалів спадкової справи № 19/2025, яка заведена після смерті ОСОБА_2 .
Ухвалою суду від 17 листопада 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судовому засіданні представник позивача – адвокат Лукацька Л.Г., яка приймала участь у режимі відеоконференції, позов підтримала. 
Представник відповідача - Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області Малярчик Е.Е., повноваження якої підтверджуються випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, також надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій проти задоволення позову не заперечувала.
Суд, з?ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:
Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 . 
Згідно з матеріалами справи ОСОБА_2 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числом кімнат від однієї до п`яти включно від 09.09.1974 року, посвідченого державним нотаріусом Ясинуватської державної нотаріальної контори 11.10.1974, належав житловий будинок АДРЕСА_1 .
Право власності ОСОБА_2 на зазначений житловий будинок було зареєстровано в КП БТІ м. Донецька 14.03.1985 в реєстровій книзі за № 4539, що підтверджується реєстраційним написом.
На підтвердження права власності ОСОБА_2 позивач також надав суду копію проєкту забудови земельної ділянки, копію рішення виконавчого комітету Авдіївської міської ради народних депутатів від 28.08.974 року «Про виділення під індивідуальне будівництво земельної ділянки», копію акта про відведення в натурі присадибної земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, копію акта про закінчення будівництва та вводу в експлуатацію індивідуального будинковолодіння, копію технічного паспорта, копію акта приймання індивідуальних будинковолодінь тощо.
Згідно з матеріалами спадкової справи, яка була витребувана судом, після смерті ОСОБА_2 25 липня 2025 року до приватного нотаріуса Авдіївського міського нотаріального округу Лук`янець Л.В. звернувся син спадкодавця – ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.
На підставі заяви ОСОБА_1 була заведена спадкова справа № № 19/2025 (номер у спадковому реєстрі 64915879).
Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лук`янець Л.В. від 25 липня 2025 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю у єдиних державних реєстрах відомостей про право власності спадкодавця та неможливістю отримання документів про це з відповідного бюро технічної інвентаризації. 
Зазначене зумовило позивача звернутися до суду з цим позовом. 
При розгляді справи суд керується тим, що згідно з положеннями статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно з частинами 1, 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. 
Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ст. 1269 ЦК України).
Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Частиною 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав» визначено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Суд звертає увагу, що загальновідомим і таким, що не підлягає доказуванню, є факт окупації російською федерацією частини Донецької області, в тому числі м. Донецька та м. Ясинувата, де зберігалися документи, які підтверджують реєстрацію в установленому до 01.01.2013 року порядку права власності на нерухоме майно, розташоване в м. Авдіївка Донецької області.
Суд ураховує, що право власності ОСОБА_2 на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 було зареєстровано відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення, що підтверджується реєстраційним написом на відповідному договорі та іншими наданими позивачем документами на спірне будинковолодіння. 
Через окупацію частини Донецької області позивач позбавлений можливості підтвердити реєстрацію права власності спадкодавця на спірне нерухоме майно. 
Судом також приймається до уваги, що позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті свої матері, що підтверджується дослідженими судом матеріалами спадкової справи, згідно з якими на момент відкриття спадщини він проживав зі спадкодавцем за однією адресою. Інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини не зверталися. Авдіївська міська військова адміністрація Покровського району Донецької області право власності ОСОБА_2 не оспорює та проти позову ОСОБА_1 не має заперечень. 
Отже, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 , визнавши за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 51,90 кв.м., у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Керуючись ст. 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.
Визнати за  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 51,90 кв.м., у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Наталія Марченко