РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
м. Вінниця
06 липня 2026 р.  Справа № 120/15990/25

Вінницький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Дончика Віталія Володимировича, розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії
в с т а н о в и в :

14.11.2025 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії
Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю відмови Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в зарахуванні ОСОБА_1 до страхового стажу періодів провадження підприємницької діяльності за 2010-2012 роки.
Ухвалою суду від 19.11.2025 року прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку статті 263 КАС України, а також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву. 
02.12.2025 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що в системі персоніфікованого обліку по реєстраційному номеру облікової картки платника податків позивача наявна інформації про отриманий дохід від спрощеної системи оподаткування (фіксованого податку), про суми доходу за 2007-2009 та 2013-2016 роки, відомості за 2010, 2011, 2012 рік відсутні.
Отже, Головне управління, діяло в межах повноважень визначених чинним законодавством, а тому відсутні правові підстави вважати, що вчинено будь-які протиправні дії відносно позивача.
Враховуючи наведене, відповідач просить у задоволенні позову відмовити.
Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив наступне.
16.08.2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 025350009629 від 24.08.2023 року відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 30 років. 
29.09.2025 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою, в якій просив зарахувати до його страхового стажу період провадження підприємницькою діяльністю за 2010 - 2012 роки.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 28.10.2025 року повідомлено позивача про те, що в системі персоніфікованого обліку по його реєстраційному номеру облікової картки платника податків наявна інформації про отриманий дохід від спрощеної системи оподаткування (фіксованого податку), про суми доходу за 2007-2009 та 2013-2016 роки, відомості за 2010, 2011, 2012 рік відсутні.
Також у листі вказано, що для корегування даних в індивідуальних відомостях Державного реєстру загальнообов?язкового державного соціального страхування, необхідно звернутись до найближчого сервісного центру Пенсійного фонду України та подати заяву про здійснення перевірки за 2010-2012 роки до якої додати довідку Державної податкової інспекції про період ведення підприємницької діяльності, обрану систему оподаткування та помісячну сплату внесків на даний час.
Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернувся з цим позовом до суду. 
Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV).
Відповідно до статті 1 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Відповідно до статті 8 Закону № 1058-IV громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 11 Закону № 1058-IV встановлено, що загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону №1058-IV, за якими страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до пункту 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на приватній власності та на виключно їхній праці, за період до 01 травня 1993 року, а також час роботи осіб, які займаються веденням особистого селянського господарства зараховується до трудового стажу за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (додаток № 1).
Періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 01 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року зараховуються до трудового стажу фізичних осіб-підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2017 року за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.
Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637. За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2014 за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27.03.2018 № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.
Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Для визначення права на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за період ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 01 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно надається довідка про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності.
З огляду на вказане до страхового стажу включаються період здійснення особою підприємницької діяльності, за певних умов, а саме:
- з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2017 року періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування зараховуються до страхового стажу за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів, що підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку (за формою 5-ОК).
Для зарахування до страхового стажу періоду здійснення фізичною особою підприємницької діяльності на загальній системі оподаткування необхідно підтвердити сплату страхових внесків за цей період, зокрема доказом сплати є довідка із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку (за формою ОК-5).
Суд зауважує, що довідка за формою ОК-5 - це сформовані індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб, (автоматизованого банку відомостей, створеного для ведення обліку фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, ведення якого забезпечує Пенсійний фонд України). Довідка за формою ОК-5 формується за будь-який період, починаючи з 2000 року, та містить, зокрема, щомісячні дані щодо суми заробітку та відомості щодо сплати страхових внесків.
Так, спірним у цій справі є сплата страхових внесків позивачем за період підприємницької діяльності з 2010 по 2012 роки.
Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію позивач був зареєстрований фізичною особою-підприємцем з 05.07.2007 року. Основний вид діяльності за КВЕД 47.89 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами.
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач з 28.12.2016 року припинив підприємницьку діяльність за власним рішенням.
Як вбачається з Індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Форма ОК-5), що позивачем під час здійснення підприємницької діяльності за період з 01.07.2007 по 31.12.2009 та з 01.01.2013 по 31.12.2014 сплачені страхові внески.
При цьому, згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Форма ОК-5) відсутня сплата страхових внесків за 2010, 2011 та 2012 рік. 
Водночас, позивачем на підтвердження факту сплати страхових внесків за провадження підприємницької діяльності за 2010, 2011, 2012 роки надано лист Головного управління ДПС у Вінницькій області № 24237/6/02-32-19-02-14 від 31.07.2023 року, у якому вказано інформацію про сплату податків позивачем за період з 01.01.2010 року по 31.12.2012 року, а саме: 
з 18.01.2010 року по 12.02.2010 року сплачено єдиний податок з фізичних осіб по 150 грн. щомісячно; 
- 02.03.2011 року, 05.04.2011 року, 04.05.2011 року, 01.06.2011 року, 30.06.2011 року, 29.07.2011 року, 30.08.2011 року, 29.09.2011 року, 01.11.2011 року, 30.11.2011 року сплачено фіксований податок на доходи фізичних осіб від зайняття підприємницької діяльності по 80 грн. щомісячно; 
- з 16.01.2012 року по 13.12.2012 року сплачено єдиний податок з фізичних осіб 76 грн. та по 80 грн. щомісячно. 
Відповідно до довідки, виданої Головним управлінням ДПС у Вінницькій області від № 58762/6/02-32-19-04-09 від 16.09.2025 року позивач у період з 05.07.2007 року по 31.12.2016 року сплатив за 2010 рік єдиний податок на підприємницьку діяльність з фізичних осіб у розмірі 709,5 грн., за 2011 рік сплатив податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у розмірі 72 грн. та фіксований податок на доходи фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю у розмірі 805 грн., за 2012 рік сплатив єдиний податок з фізичних осіб у розмірі 956 грн.
Отже, надані позивачем документи, а саме лист Головного управління ДПС у Вінницькій області від 31.07.2023 № 24237/6/02-32-19-02-14 та довідка від 16.09.2025 № 58762/6/02-32-19-04-09, видані уповноваженим контролюючим органом у сфері оподаткування, підтверджують факт фактичної сплати позивачем як фізичною особою-підприємцем податкових платежів (єдиного податку, фіксованого податку на доходи фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю) за весь спірний період з 2010 по 2012 рік включно.
Верховний Суду в пункті 49 постанови від 31.01.2025 року по справі №120/8471/23 зазначив, що орган же пенсійного фонду, відмовивши у зарахуванні до страхового стажу позивача періоду здійснення ним підприємницької діяльності з підстав відсутності відомостей про сплату страхових внесків, не скористався наданими йому законодавством інструментами, спрямованими на надання допомоги у зборі необхідних даних, не вчинив жодних заходів щодо перевірки та підтвердження факту здійснення підприємницької діяльності у спірні періоди й не витребував в уповноважених суб`єктів відповідних документів та інших відомостей для визначення права на пенсію, а також не запропонував позивачу усіх можливих способів отримання такої інформації.
Суд звертає увагу, що обов`язок щодо належного відображення відомостей про сплачені платником податків суми у системі персоніфікованого обліку Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування покладається на органи державної влади, а не на самого платника податків. Позивач, сплачуючи податки за встановленою на той час системою оподаткування, виконав свій обов`язок як суб`єкт підприємницької діяльності.
За таких обставин суд вважає необґрунтованими доводи відповідача про те, що відсутність відомостей у системі персоніфікованого обліку є самостійною та достатньою підставою для відмови у зарахуванні спірних періодів до страхового стажу, оскільки вони не узгоджуються з наявними у справі доказами.
Таким чином, суд дійшов висновку, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, викладена у листі від 28.10.2025 року, у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періодів провадження підприємницької діяльності за 2010-2012 роки прийнята необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому є протиправною.
Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права у вигляді зобов`язання вчинити дії, суд зазначає, що остаточне обчислення страхового стажу, перевірка повноти та достовірності первинних документів, а також прийняття рішення про зарахування до страхового стажу періодів роботи, призначення (перерахунок) пенсії належить до виключної компетенції Пенсійного фонду України. 
З огляду на викладене, належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача, який не підміняє дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень, є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 29.09.2025 року про зарахування до страхового стажу періодів провадження підприємницької діяльності за 2010-2012 роки, з урахуванням встановлених судом обставин та наданих позивачем документів.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України,-
в и р і ш и в :
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, викладену у листі від 28.10.2025 року, у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періодів здійснення підприємницької діяльності за 2010– 2012 роки.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.09.2025 року та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )судові витрати зі сплати судового збору в сумі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, код ЄДРПОУ 13322403).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21100, код ЄДРПОУ 13322403) 

Суддя Дончик Віталій Володимирович