ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

11 травня 2026 року	Справа №160/4989/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді	Прудника С.В. 	 	
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

03.03.2026 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року (включно) з застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, відповідно до вимог Закону України “Про індексацію грошових доходів населення” від 03.07.1991 року №1282-ХІІ, “Порядку проведення індексації грошових доходів населення”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року (включно) із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цій для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, відповідно до вимог Закону України “Про індексацію грошових доходів населення” від 03.07.1991 року №1282-ХІІ, “Порядку проведення індексації грошових доходів населення”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, з урахуванням раніше виплачених сум;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та не виплати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 02.06.2022 року відповідно до приписів абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 “Порядку проведення індексації грошових доходів населення”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 02.06.2022 року відповідно до приписів абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 “Порядку проведення індексації грошових доходів населення”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.
Означені позовні вимоги вмотивовані тим, що позивач, ОСОБА_1 , проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 у період з 29.11.2014 року по 02.06.2022 року, де перебував на грошовому утриманні та отримував грошове забезпечення. За час проходження служби в військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_1 , не була виплачена індексація грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року та була не в повному обсязі нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 02.06.2022 року. Позивачем, ОСОБА_1 , було направлено заяву до військової частини НОМЕР_1 з проханням: "Надати інформацію щодо виплати (або не виплати) ОСОБА_1 , індексації грошового забезпечення у період з дня зарахування його до списків особового складу військової частини по день виключення мене зі списків особового складу військової частини. Надати довідку (інформацію) щодо мого грошового забезпечення з урахуванням усіх складових такого грошового забезпечення помісячно (в т.ч. виплачених сум індексації) за період з дня зарахування позивача до списків особового складу військової частини по день виключення його зі списків особового складу військової частини. Провести перерахунок невиплаченої суми індексації грошового забезпечення шляхом перерахування на банківський рахунок позивача. Проте, відповіді на означену заяву позивач не отримав. Здійснення перерахунку та виплата ОСОБА_1 , невиплаченої суми індексації грошового забезпечення шляхом перерахування на його банківський рахунок, військовою частиною НОМЕР_1 проведені не були. Отже, позивач вважає, що відповідач своєю бездіяльністю порушує його права щодо своєчасного отримання однієї із складових його грошового забезпечення.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2026 року, зазначена вище справа була розподілена та 04.03.2026 року передана судді Пруднику С.В.
09.03.2026 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду прийнято до свого провадження означену позовну заяву та відкрито провадження, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Клопотання позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано у військової частини НОМЕР_1 : інформацію щодо виплати (або не виплати) ОСОБА_1 , індексації грошового забезпечення період з дня зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 по день виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ; довідку (інформацію) щодо грошового забезпечення ОСОБА_1 урахуванням усіх складових такого грошового забезпечення помісячно (в т.ч. виплачених сум індексації) за період з дня зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 по день виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 . Судом зобов`язано витребувані судом докази подати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (також шляхом направлення на електронну адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду (inbox@adm.dp.court.gov.ua; inboxdoas@adm.dp.court.gov.ua) ) у строк до 02.04.2026 року. Судом попереджено військову частину НОМЕР_1 про можливість застосування судом заходів процесуального примусу, зокрема накладення штрафу та винесення окремої ухвали у разі невиконання вимог даної ухвали суду.
23.03.2026 року від представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечив щодо задоволення позовних вимог. Згідно з пунктом 7 роз`яснення директора Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 04.01.2016 №248/3/9/1/2 (далі – роз`яснення), у зв`язку із внесенням змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 “Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення” (зі змінами), індексацію грошового забезпечення не нараховувати до окремого роз`яснення, що також має своє підтвердження у роз`ясненнях Мінсоцполітики щодо відсутності механізму нарахування та виплати індексації за попередні періоди, а саме: роз`яснення Міністерства соціальної політики України від 08.08.2017 №78/0/66-17; роз`яснення Міністерства соціальної політики України від 16.07.2015 №10685/0/14-15/10. Лише в роз`ясненні Департаменту фінансів №248/1485 від 26.03.2018 було зазначено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення необхідно здійснювати з квітня 2018 року. Також зазначено, що у межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України у січні 2016 року – лютому 2018 року у Міністерства оборони України не було. Крім того, у зв`язку з дією особливого періоду та в результаті необхідності утримання понаднормової чисельності військовослужбовців, збільшення розмірів грошового забезпечення в Міністерства оборони України уже в жовтні 2016 року не було забезпечено фінансовим ресурсом для виплати особовому складу грошового забезпечення, винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції. За ініціативою Кабінету Міністрів України Верховною Радою України було прийнято Закон України “Про внесення змін до Закону України “Про Державний бюджет України на 2016 рік”, яким на 3,8 млрд. грн. збільшено видатки для виплати грошового забезпечення військовослужбовців у встановлених розмірах (при заявленій додатковій потребі в 4,9 млрд. грн.). У межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовців у 2016 році у Міноборони не було. Таким чином, не здійснення нарахування та виплати грошового забезпечення в умовах відсутності на те достатнього фінансування – не може вважатися порушенням закону чи прав позивача, а відтак позовні вимоги позивача не підлягають задоволення. Вимоги позивача про покладення на відповідача обов`язку із застосування січня 2008 як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (“базового” місяця), – не підлягають задоволенню також і внаслідок їх безпідставності та необґрунтованості за своїм змістом. Щодо позиції позивача, що при розрахунку йому індексації грошового забезпечення слід врахувати базовий місяць з моменту підвищення посадових окладів 01.01.2008 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 (втратила чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року), то позивач не надав доказів на підтвердження того, що його посадовий оклад змінився у січні 2008 року. Відповідно до приписів статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Не надання позивачем доказів на підтвердження наявності підстав для застосування січня 2008 як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (“базового” місяця), - вказує на відсутність підстав для задоволення його вимог у відповідній частині. Крім того, для встановлення порядку визначення “базового” місяця для нарахування індексації необхідно проаналізувати відповідні норми Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (далі – Порядок №1078). Аналіз вказаних редакцій пункту 10-2 Порядку №1078 свідчить про те, що: до 01.12.2015 за працівником при його переведенні на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі або організації, а також переведенні на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість зберігалася сума індексації, але тільки за умови, якщо збільшення заробітної плати є меншим від суми індексації за відповідний місяць; в іншому випадку – місяць збільшення заробітної плати стає новим базовим; після 01.12.2015 – для новоприйнятих та переведених працівників обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник – тобто після прийняття на службу або переміщення по службі має визначатися новий базовий місяць для обрахування індексації після підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник. Зазначене свідчить про те, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення здійснюється індивідуально для кожного працівника (військовослужбовця) та залежить, в тому числі, від його просування по службі. Відповідно до рішення Міністерства оборони України, доведеного телеграмою від 31.12.2015 №248/3/1/1150 в грудні 2015 року військовослужбовцям Збройних Сил України здійснено підвищення рівня доходів за рахунок збільшення розміру щомісячних додаткових видів грошового забезпечення. В подальшому, наказом Міністерства оборони України №44 від 27.01.2016 “Про особливості виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України в 2016 році” (зі змінами) врегульовано розмір грошового забезпечення військовослужбовцям на 2016 рік. Отже, доводи позивача про необхідність застосування січня 2008 року, як місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (“базового” місяця) в період з 01.01.2016 по 28.02.2018 являються необґрунтованими. Крім того, зважаючи на вищевикладені обставини, Міністерство оборони України звернулось повторно до Міністерства соціальної політики України на що були надані відповідь і роз`яснення від 17.03.2023 №324б/0/2-23/51 де надано коментар щодо проведення індексації грошового військовослужбовців з січня 2016 по лютий 2018 року: забезпечення. Отже, оскільки запроваджено новий механізм визначення початку обчислення індексу споживчих цін для нарахування індексації, відповідно до постанови №1013 індекс споживчих цін для проведення подальшої індексації мав розраховуватись з січня 2016 року”. Відтак, вимоги позивача про застосування січня 2008 як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (“базового” місяця), - являються безпідставними, необґрунтованими й такими, що підлягають відхиленню. Окрім того, оскільки вимоги позивача про покладення на відповідача обов`язку із застосування січня 2008 як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (“базового” місяця), – являється передчасним, оскільки наявність чи відсутність порушення прав позивача у відповідній частині може бути з`ясована не раніше нарахування відповідачем та отримання позивачем індексації його грошового забезпечення за спірний період. На думку представника відповідача, вимоги позивача в частині покладення на відповідача обов`язку із застосування січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (“базового” місяця), – підлягають відхиленню як передчасні, інші твердження позивача викладені у позовній заяві - необґрунтовані, безпідставні, такі, що не відповідають фактичним обставинам справи а позовні вимоги такі, що не підлягають задоволенню. Системний і цільовий способи тлумачення абзаців 3, 4 пункту 5 Порядку №1078 дають підстави зробити висновок, що у березні 2018 року, як місяці підвищення доходу позивачу, відповідачу належало вирішити питання, чи має позивач право на отримання суми індексації-різниці. Водночас, як слідує зі змісту позовної заяви, відповідач не нараховував і не виплачував позивачу цей вид індексації. Саме вказані обставини є спірними у цій справі. З огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку №1078 позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року. Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу. Буквальний спосіб тлумачення цих норм свідчить про те, що для їхнього застосування врахуванню підлягає: розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року; сума можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року; чи перевищує розмір підвищення доходу суму можливої індексації. Розмір підвищення доходу в березні 2018 року визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року. В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзац 5 пункт 5 Порядку №1078). Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078). Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року, то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби. Висновки суду у цій справі узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 23.03.2023 у справі №400/3826/21, від 06.04.2023 у справі №420/11424/21, від 09.05.2023 у справі №400/12702/21 та від 18.10.2023 у справі №380/14195/22. У березні 2018 року прожитковий мінімум складав 1762,00 грн, величина приросту індексу споживчих цін 253,30% (з урахуванням підвищення посадового окладу з січня 2008 року), про що зазначено в листі Міністерства соціальної політики України від 28.09.2021 №5211/0/290-21/51. Відповідно до абзацу 5 пункту 4 Порядку №1078 сума індексації за березень 2018 року розраховується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.03.2018 помножений на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100, а саме: 1762,00 грн * 253,30% / 100 = 4463,15 грн. Такий розмір можливої індексації грошового забезпечення 4463,15 грн, який припадав на місяць підвищення посадових окладів військовослужбовцям (березень 2018 року) неодноразово досліджувався та встановлювався судами та такий підтверджується постановою Верховного Суду 28 травня 2024 року по справі №160/14683/23. Відповідно до п.105 постанови Верховного Суду від 23.03.2023 у справі №400/3826/21, для нарахування “індексації-різниці” необхідно встановити наступні розрахункові величини: розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року; - суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018; - чи перевищує розмір підвищення доходу суму можливої індексації. Відповідно до п.2 Порядку № 1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру. Позивач не навів жодних зазначених розрахунків, які б давали підстави для можливих висновків про наявність підстав для виплати йому “індексації-різниці”. При цьому позивач наводить розлогі доводи про те, що відповідач немає дискреційних повноважень для проведення таких розрахунків. Фактів, які свідчили про порушення відповідачем вимог абз. 4, 5, 6 п.5 Порядку №1078 позивач не навів. Отже, такі позовні вимоги про визнання бездіяльності позивача за цей період протиправною, - задовольнити немає підстав. Позивач будь-яких розрахунків сум індексації, на яку, як він вважає, він має право, не провів. З урахуванням цього порівняльний аналіз між розміром фактичного підвищення доходів позивача та розміром підвищення доходів, яке, як він вважає, він мав отримати за рахунок індексації, - провести неможливо. Отже, позиція позивача є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.
26.03.2026 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду у задоволенні клопотання представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 про залишення позовної заяви без розгляду про залишення позовної заяви без розгляду відмовлено повністю.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач, ОСОБА_1 , проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 у період з 29.11.2014 року по 02.06.2022 року, де перебував на грошовому утриманні та отримував грошове забезпечення. За час проходження служби в військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_1 , не була виплачена індексація грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року та була не в повному обсязі нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 02.06.2022 року. 
Позивачем, ОСОБА_1 , було направлено заяву до військової частини НОМЕР_1 з проханням: "Надати інформацію щодо виплати (або не виплати) ОСОБА_1 , індексації грошового забезпечення у період з дня зарахування його до списків особового складу військової частини по день виключення мене зі списків особового складу військової частини. Надати довідку (інформацію) щодо мого грошового забезпечення з урахуванням усіх складових такого грошового забезпечення помісячно (в т.ч. виплачених сум індексації) за період з дня зарахування позивача до списків особового складу військової частини по день виключення його зі списків особового складу військової частини. Провести перерахунок невиплаченої суми індексації грошового забезпечення шляхом перерахування на банківський рахунок позивача. 
Проте, відповіді на означену заяву позивач не отримав. 
Здійснення перерахунку та виплата ОСОБА_1 , невиплаченої суми індексації грошового забезпечення шляхом перерахування на його банківський рахунок, військовою частиною НОМЕР_1 проведені не були.
Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду із позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 43 Конституції України визначає, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. 
Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. 
Індексація грошових доходів населення здійснюється відповідно до Закону України від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон № 1282-ХІІ) та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі - Порядок № 1078). 
Відповідно до ст. 2 Закону № 1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення). 
Відповідно до ч. 5 ст. 2 Закону № 1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. 
Відповідно до ст. 4 Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (до 01 січня 2016 року 101 відсоток). Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. 
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 5 Закону № 1282-ХІІ підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України 
Згідно з п. 11 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (до 01 січня 2016 року 101 відсоток). Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадяться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06 лютого 2003 року 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». 
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту. 
У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства (абз. 8 п. 4 Порядку № 1078). 
Відповідно до п. 5 Порядку № 1078 (в редакції, чинній до 01 грудня 2015 року) визначено, що у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації. 
Відповідно до п. 5 Порядку № 1078 (в редакції, чинній після 01 грудня 2015 року) у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. 
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. 
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру. До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку. 
Аналіз редакцій "норми и. 5 Порядку № 1078 дозволяє зробити висновок, що до 01 грудня 2015 року будь-яке зростання доходів громадян, в тому числі військовослужбовців, мало наслідком зміну базового місяця для нарахування індексації. 
Відтак, до 01 грудня 2015 року базовий місяць для обрахунку індексації не був прив`язаний до події зростання тарифних окладів працівника. 
Проте, редакція и. 5 Порядку № 1078, яка діє з 01 грудня 2015 року, покладає обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення військовослужбовців) на підприємства, установи, організації у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації з урахуванням базового місяця, в якому відбулося підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання тарифних ставок (окладів). 
Таким чином, з 01 грудня 2015 року зміна базового місяця для нарахування індексації залежить від підвищення тарифних ставок (окладів). 
Відповідно до п. 10-1 Порядку № 1078 (у редакції чинній до 01 грудня 2015 року) обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації заробітної плати новоприйнятих працівників здійснюється з місяця прийняття працівника на роботу. 
Порядок № 1078 доповнено п. 10-2 згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 526 від 13 червня 2012 року, яка діє в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09 грудня 2015 року.
Пункт 10-2 Порядку № 1078 застосовується з 01 грудня 2015 року та встановлює, що для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник. 
Відтак, з 01 грудня 2015 року положення пункту 10-2 Порядку № і 078 застосовуються до новоприйнятих працівників. 
Таким чином, з 01 грудня 2015 року обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу або зростання його доплат та надбавок, а з моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» (далі - Постанова № 1294), яка набрала чинності 01 січня 2008 року та втратила чинність 03 березня 2018 року, встановлено підвищені посадові оклади військовослужбовців. 
Верховний Суд України у постановах від 12 травня 2022 року у справі № 580/3335/21, від 19 травня 2022 року у справі № 200/3859/21, від 28 червня 2022 року у справі № 420/4841/23 та інших, дійшов висновку про те, що базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення є саме січень 2008 року, в якому Постановою № 1294 встановлені підвищені розміри посадових окладів військовослужбовців, оскільки в період з 01 січня 2008 року но 01 березня 2018 року посадові оклади військовослужбовців були незмінними. 
Верховний Суд України V постановах від 39 липня 2019 року у 240/491 і /18 та від 07 серпня 2019 року у справі № 825/694/17, дійшов висновків, справі № відповідно до яких: індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення військовослужбовців є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті; виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію - грошового забезпечення; звільнення особи з військової служби жодним чином не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин. 
Зазначене свідчить, що з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року індексація мого грошового забезпечення повинна була здійснюватися із застосуванням місяця для обчислення індексу сполошних - цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року. 
Разом з тим, за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року індексація грошового забезпечення позивача не здійснювалася, у зв`язку з чим останній має право на нарахування та виплату з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року. 
Порушене право позивача підлягає захисту та поновленню шляхом зобов`язання військової частини НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 , індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січня 2008 року. 
01 березня 2018 набрала чинності Постанова № 704, положеннями якої встановлено розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками. 
Отже, після прийняття Постанови № 704 базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації грошового забезпечення став березень 2018 року. 0.3 листопада 2020 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2020 року № 1038, якою внесено зміни до постанови № 704, та затверджено з 01 жовтня 2020 року нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу, а також нові схеми тарифних розрядів та тарифних коефіцієнтів. 
Таким чином відбулось наступне підвищення посадових окладів військовослужбовців, які діяли з березня 2018 року. 
Відповідно до п. 3 розділу Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», дія Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року № 1282-ХП у 2023 році зупинена. 
Згідно з абз. 4-5 п. 5 Порядку № 1078 якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру. 
Відповідно до абз. 1 п. 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці; в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. 
Таким чином, враховуючи те, що підвищення мого посадового окладу з березня 2018 року та жовтня 2020 року відбулося у зв`язку із прийняттям Постанови № 704 та Постанови №1038, якими змінено (підвищено) розміри окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців - саме березень 2018 року та жовтень 2020 року в контексті застосування норми абз. 1 п. 5 Порядку № 1078 с місяцем підвищення моїх доходів (базовим місяцем), а тому значення індексу споживчих цін у цьому місяці приймається за 1 або 100 відсотків. 
Відповідно до абз. 2 п. 5 Порядку № 1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. 
Відповідно до офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України, з квітня 2018 року індекс споживчих цін не перевищував 103%. 
Питання виплати суми індексації у місяці підвищення грошових доходів, а також виплати визначеної суми індексації до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) врегульовано абз. 3, 4, 6 п, 5 Порядку № 1078. 
Відповідно до абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку № 1078 сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у " Цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цій порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку. 
Аналізуючи вищевказані положення - підвищення посадового окладу у Певному місяці не тягне за собою безумовне припинення виплати індексації у подальших періодах. Порядок № 1078 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2018 року № 141, яка набула чинності 15 березня 2018 року), не пов`язує проведення нарахування індексації доходів громадян із визначенням базового місяця. 
Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 27 квітня 2021 року у справі №380/1513/20, від 28 вересня 2022 року у справі № 400/1119/2 . 
При цьому, для правовідносин, пов`язаних з нарахуванням індексації, визначальним є також факт підвищення саме грошового доходу, а не лише тарифних ставок (окладів). 
Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 19 травня 2022 року у справі № 380/11404/21. від 28 вересня 2022 року у справі № 400/1119/21. 
У даному випадку, суб`єкту владних повноважень необхідно вираховувати розмір підвищення доходу і визначати різницю між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідної особи. 
Отже, для вирішення питання про наявність підстав для виплати індексації у місяці підвищення доходу (базовому місяці) необхідно враховувати дві складові: розмір підвищення грошового доходу особи та суму індексації, що склалася у місяці підвищення цього грошового доходу і встановлювати, чи перевищує розмір підвищення грошового доходу особи суму індексації, що склалася у місяці його підвищення. 
Якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці' підвищення доходу, то індексація не нараховується; якщо к розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, то сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу, і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. При цьому, до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 Порядку № 1078. 
Відповідно до вимог Закону № 1078 обов`язок визначення розміру підвищення грошового доходу працівника та суми індексації, що склалася у місяці підвищення цього грошового доходу, а також встановлення факту перевищення розміру підвищення грошового доходу працівника над сумою індексації, що склалася у місяці його підвищення з метою вирішення питання про наявність підстав для виплати індексації у місяці підвищення доходу (базовому місяці) покладається безпосередньо на роботодавця. 
Отже, важливе значення має розмір індексації грошових доходів, який обчислюється з урахуванням базового місяця та міг би бути виплачений позивачу у березні 2018 року та жовтні 2020 року. 
Проте, відповідач вказаних вимог Порядку № 1078 не дотримався, та не нарахував позивачу належні суми індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 02 червня 2022 року. 
Відповідач, врахував лише норми абз. 1, 2 п. 5 Порядку №1078, згідно з якими у разі підвищення тарифних ставок (окладів) значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається: підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків, а обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. 
Отже, відповідач у межах спірних правовідносин безпідставно оминув норми абз. 3-6 п. 5 Порядку № 1078 в частині вирішення питання про наявність підстав для виплати мені індексації грошового забезпечення позивача у місяці підвищення доходу (березень 2018 року та жовтень 2020 року), не встановив, чи перевищує розмір підвищення грошового доходу суму індексації, що склалася у місяці підвищення такого доходу. 
Таким чином, за період з 01 березня 2018 року по 02 червня 2022 індексація грошового забезпечення позивача нараховувалася та виплачувалася не в повному обсязі, у зв`язку з чим останній має право на перерахунок та виплату з 01 березня 2018 року по 02 червня 2022 індексації грошового забезпечення. 
Порушене право позивача підлягає захисту та поновленню шляхом зобов`язання військової частини НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 , індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січня 2008 року, а за період з 01 березня 2018 року по 02 червня 2022 року з урахуванням вимог абз. 3-6 п. 5 Порядку № 1078.
Таким чином, військовою частиною НОМЕР_1 не було здійснено виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 , під час проходження військової служби у встановленому законом розмірі, що є неправомірним.
Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Суханов та Ільченко проти України» (заяви № 68385/10 та № 71378/10) від 26.06.2014 Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (параграф 52).
Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п. 53 рішення у справі «Ковач проти України», п. 59 рішення у справі «Мельниченко проти України», п. 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» тощо).
Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.
Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29). Суди повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах «Beyeler v. Italy» № 33202/96, «Oneryildiz v. Turkey» № 48939/99, «Moskal v. Poland» № 10373/05).
Тож, залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.
Зазначене вище в сукупності свідчить про обґрунтованість доводів позивача про наявність правових підстав для задоволення заявлених вимог.
Відповідно до статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:
1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;
2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.
Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
5) добросовісно;
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем, всупереч вимогам КАС України, не доведено правомірності своїх дій, в той час як позивачем позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами, а тому заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.
У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору та відсутні докази понесення ним інших судових втрат, жодні судові витрати не належать розподілу та стягненню з відповідача.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року (включно) з застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, відповідно до вимог Закону України “Про індексацію грошових доходів населення” від 03.07.1991 року №1282-ХІІ, “Порядку проведення індексації грошових доходів населення”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року (включно) із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цій для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, відповідно до вимог Закону України “Про індексацію грошових доходів населення” від 03.07.1991 року №1282-ХІІ, “Порядку проведення індексації грошових доходів населення”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, з урахуванням раніше виплачених сум.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та не виплати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 02.06.2022 року відповідно до приписів абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 “Порядку проведення індексації грошових доходів населення”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 02.06.2022 року відповідно до приписів абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 “Порядку проведення індексації грошових доходів населення”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.
Судові витрати розподілу не підлягають.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник