ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
21.05.2026	Справа № 917/99/26	

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Демидова В.О., за участю секретаря судового засідання Куценко К.К., розглянувши справу за позовом Приватного підприємства "Альфа-Капітал Компані" (вул. М. Гаврилка, 15, с. Рунівщина, Полтавський район, Полтавська область, 38730) до 1) Полтавської обласної військової адміністрації (вул. Соборності, 45 м. Полтава, Полтавський район, Полтавська область, 36014), 2) Державного спеціалізованого господарського підприємства "ЛІСИ УКРАЇНИ" (вул. Руставелі Шота, 9А, м. Київ, 01601), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову, на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю «ГОРИЗОНТИ» (79005, Львівська обл., місто Львів, вул.Чубая Грицька, будинок 6Ц, квартира 7), про визнання протиправним та скасування розпорядження, припинення права постійного користування, визнання права постійного користування земельними ділянками,
Представники учасників справи:
від позивача - Іванова О. І. (поза межами приміщення суду);
від відповідача 2 - Гордієнко Ю. Ю. (поза межами приміщення суду).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

23.02.2026 до Господарського суду міста Києва з Господарського суду Полтавської області надійшли за підсудністю матеріали позовної заяви за позовом Приватного підприємства "Альфа-Капітал Компані" до Полтавської обласної військової адміністрації та до Державного спеціалізованого господарського підприємства "ЛІСИ УКРАЇНИ" про визнання протиправним та скасування розпорядження, припинення права постійного користування, визнання права постійного користування земельними ділянками та була передана 24.02.2026 судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.
Відповідно до заявлених позовних вимог Приватне підприємство "Альфа-Капітал Компані" просить:
- визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Полтавської обласної державної адміністрації «Про затвердження ДП «Полтавський лісгосп» проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки в постійне користування» №462 від 11.06.2021 в частині надання Державному підприємству "Полтавське лісове господарство" (ідентифікаційний код 25172647) у постійне користування земельну ділянку, зазначену у пункті 1 розпорядження, а саме земельну ділянку кадастровий номер 5324083500:00:004:0030 площею 66,2000 га;
- припинити за Державним спеціалізованим господарським підприємством "Ліси України" (код ЄДРПОУ 44768034, правонаступник Державного підприємства "Полтавське лісове господарство" (ідентифікаційний код 25172647)) право постійного користування на земельну ділянку з кадастровим номером 5324083500:00:004:0030 площею 66,2000 га, цільове призначення - для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг, яка знаходиться на території Новоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області;
- визнати за Приватним підприємством "АЛЬФА-КАПІТАЛ КОМПАНІ" право постійного користування на земельну ділянку з кадастровим номером 5324083500:00:004:0030 площею 66,2000 га, цільове призначення - для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг, яка знаходиться на території Новоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області;
- визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Полтавської обласної державної адміністрації "Про затвердження ДП "Полтавський лісгосп" проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки в постійне користування" №486 від 01.07.2021 в частині надання Державному підприємству "Полтавське лісове господарство" (ідентифікаційний код 25172647) у постійне користування земельну ділянку, зазначену у пункті 1 розпорядження, а саме земельну ділянку кадастровий номер 5324083500:00:001:0003 площею 18,6000 га;
- припинити за Державним спеціалізованим господарським підприємством "Ліси України" (код ЄДРПОУ 44768034, правонаступник Державного підприємства "Полтавське лісове господарство" (ідентифікаційний код 25172647)) право постійного користування на земельну ділянку з кадастровим номером 5324083500:00:001:0003 площею 18,6000 га, цільове призначення - для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг, яка знаходиться на території Новоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області;
- визнати за Приватним підприємством "АЛЬФА-КАПІТАЛ КОМПАНІ" право постійного користування на земельну ділянку з кадастровим номером 5324083500:00:001:0003 площею 18,6000 га, цільове призначення - для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг, яка знаходиться на території Новоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області.
Позовна заява мотивована тим, що оскаржувані розпорядження Полтавської обласної державної адміністрації №462 та №485 є протиправними та порушують права та інтереси позивача, оскільки спірні земельні ділянки знаходяться в межах земель постійного користування згідно Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ПЛ №002505 від 02.12.1997 року.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2026 позовну заяву залишено без руху.
Позивачем у строк встановлений ухвалою суду від 02.03.2026, сформовано в системі «Електронний суд» заяву про усунення недоліків.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.03.2026 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 09.04.2026. Залучено до участі у справі до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову, на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю «ГОРИЗОНТИ» (79005, Львівська обл., місто Львів, вул.Чубая Грицька, будинок 6Ц, квартира 7).
13.03.2026 представником позивача сформовано в системі «Електронний суд» клопотання про витребування доказів, а саме: витребувати у Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок державної власності площею 66,2000 га (кадастровий номер 5324083500:00:004:0030) та площею 18,6000 га (кадастровий номер 5324083500:00:001:0003).
24.03.2026 через систему «Електронний суд» від представника Приватного підприємства "Альфа-Капітал Компані" надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.
26.03.2026 через систему «Електронний суд» від представника Державного спеціалізованого господарського підприємства "ЛІСИ УКРАЇНИ", надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів. 
26.03.2026 представником відповідача ДП «Ліси України» сформовано в системі «Електронний суд» відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти задоволення позову, зазначає, що позивачем не надано належних доказів, які б дозволили дійти висновку про наявність ланцюга універсального правонаступництва між ВАТ «Авангард» та позивачем. Ані позивач, який 06.10.2021 став учасником відносин правонаступництва, ані його правопопередники, отримавши державний акт від 02.12.1997, не здійснили необхідних та достатніх дій для формування спірної земельної ділянки, присвоєння їй кадастрового номеру та забезпечення її існування у вигляді об`єкта цивільних прав. Крім того, зі змісту вказаного державного акту вбачається, що рішенням Надержинщинської сільської ради від 26.02.1999 №9 частину земель передано до земель резервного фонду, а площа земельної ділянки, яка залишилась у користуванні ВАТ «Авангард» на підставі державного акту складає 72,2 га. Відповідач відкрито користується спірними земельними ділянками, сплачує земельний податок у встановленому законом порядку.
Ухвалами суду від 27.03.2026 заяви задоволено. Ухвалено провести судові засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням сервісу підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС (ВКЗ).
Ухвалою суду від 02.04.2026 задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Витребувано у Державного спеціалізованого господарського підприємства «ЛІСИ УКРАЇНИ»:
- проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності площею 66,2000 га (кадастровий номер 5324083500:00:004:0030), цільове призначення для ведення лісового господарства та пов`язаних із них послуг (код згідно з КВЦПЗ 09.01), що розташована за межами населених пунктів на території Новоселівської сільської територіальної громади Полтавського району Полтавської області;
- проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності площею 18,6000 га (кадастровий номер 5324083500:00:001:0003), цільове призначення для ведення лісового господарства та пов`язаних із них послуг (код згідно з КВЦПЗ 09.01), що розташована за межами населених пунктів на території Новоселівської сільської територіальної громади Полтавського району Полтавської області.
04.04.2026 представником позивача сформовано в системі «Електронний суд» клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи, на вирішення якої поставити питання:
- чи входить земельна ділянка з кадастровим номером 5324083500:00:004:0030 площею 66,2000 га, цільове призначення – для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг, яка знаходиться на території Новоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, а межі постійного користування згідно Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ПЛ №002504 від 02.12.1997 та технічної документації по складання державних актів на право колективної власності на землю та право постійного користування землею ВАТ «Авангард» на території Надержинщинської сільської ради Полтавського району 1998 року, на підставі якої виготовлявся Державний акт на право постійного користування землею серії ІІ-ПЛ №002504 від 02.12.1997;
- чи входить земельна ділянка з кадастровим номером 5324083500:00:001:0003 площею 18,6000 га, цільове призначення – для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг, яка знаходиться на території Новоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, а межі постійного користування згідно Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ПЛ №002504 від 02.12.1997 та технічної документації по складання державних актів на право колективної власності на землю та право постійного користування землею ВАТ «Авангард» на території Надержинщинської сільської ради Полтавського району 1998 року, на підставі якої виготовлявся Державний акт на право постійного користування землею серії ІІ-ПЛ №002504 від 02.12.1997;
06.04.2026 представником відповідача ДП «Ліси України» сформовано в системі «Електронний суд» заперечення на клопотання позивача про призначення судової земельно-технічної експертизи, оскільки таке подано з порушенням процесуальних строків.
09.04.2026 представником відповідача ДП «Ліси України» сформовано в системі «Електронний суд» клопотання про витребування оригіналу письмового доказу, а саме витребування у позивача акту на право постійного користування земельною ділянкою від 02.12.1997, виданого ВАТ «Авангард».
Протокольною ухвалою від 09.04.2026 було відмовлено представнику позивача про призначення судової земельно-технічної експертизи.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.04.2026 відкладено підготовче засідання на 30.04.2026.
15.04.2026 на виконання ухвали суду представником відповідача надано витребувані судом докази: проєкти землеустрою щодо відведення земельних ділянок.
21.04.2026 представником позивача в системі «Електронний суд» сформована заява про долучення доказів.
30.04.2026 представником відповідача ДП «Ліси України» сформовано в системі «Електронний суд» заперечення на клопотання про долучення доказів.
30.04.2026 представником позивача в системі «Електронний суд» сформовано додаткові пояснення щодо відсутності у позивача оригіналу державного акту на право постійного користування земельною ділянкою від 02.12.1997.
Ухвалою суду від 30.04.2026 продовжено строк підготовчого провадження у справі №917/99/26. Закрито підготовче провадження у справі № 917/99/26 та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.05.2026 о 11:45 год.
01.05.2026 через систему "Електронний суд" від представника Державного спеціалізованого господарського підприємства "ЛІСИ УКРАЇНИ", надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою суду від 05.05.2026 заяву задоволено. Ухвалено провести судове засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням сервісу підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС (ВКЗ).
У судове засідання 21.05.2026 представник позивача та відповідача 2 - Державного спеціалізованого господарського підприємства "ЛІСИ УКРАЇНИ" приймали участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Інші учасники справи у судове засідання не прибули, повідомлялись належним чином. 
В судовому засіданні 21.05.2026 оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

Відповідно до п. 1.1 Статуту Приватного підприємства «Альфа-капітал компані», затвердженого рішенням одноособового засновника ПП «Альфа-капітал компані» №1 від 06.10.2021, приватне підприємство «Альфа-капітал компані» створене внаслідок припинення Приватного акціонерного товариства «Альфа-капітал» шляхом його перетворення (рішення єдиного акціонера Приватного акціонерного товариства «Альфа-капітал» №2 від 12.07.2021, рішення єдиного акціонера Приватного акціонерного товариства «Альфа-капітал» №3 від 06.10.2021, рішення одноособового засновника Приватного підприємства «Альфа-капітал компані» №1 від 06.10.2021 та є правонаступником його майна, прав і обов`язків відповідно до Передавального акта, затвердженого рішенням єдиного акціонера Приватного акціонерного товариства «Альфа-капітал» (рішення №3 від 06.10.2021).
Черговими загальними зборами акціонерів, протокол №1 від 31.11.2011, прийнято рішення про зміну типу та найменування товариства з Відкритого акціонерного товариства «Авангард» на Публічне акціонерне товариство «Альфа-капітал».
Загальними зборами акціонерів, протокол №1 від 27.03.2017, прийнято рішення про зміну типу та найменування з Публічного акціонерного товариства «Альфа-капітал» на Приватне акціонерне товариство «Альфа-капітал».
Приватне підприємство «Альфа-капітал компані» є правонаступником всіх майнових прав та обов`язків Відкритого акціонерного товариства «Авангард», Публічного акціонерного товариства «Альфа-капітал» та Приватного акціонерного товариства «Альфа-капітал» за всіма його зобов`язаннями, щодо всіх його кредиторів і боржників, включаючи й зобов`язання, що оспорюються.
Державний акт на право постійного користування землею серії ІІ-ПЛ №002504 від 02.12.1997 видано ВАТ «АВАНГАРД» розпорядженням Полтавської райдержадміністрації Полтавського району Полтавської області та надано право постійного користування 807,1 га землі в межах згідно з планом користування. Землю надано у постійне користування для виробництва сільськогосподарської продукції відповідно до розпорядження Полтавської райдержадміністрації Полтавського району Полтавської області №594 від 03.11.1997. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №154.
Позивач зазначає, що у відповідності до технічної документації по складанню державних актів на право колективної власності на землю та право постійного користування землею відкритого акціонерного товариства «АВАНГАРД» на території Надержинщинської сільської ради Полтавського району вирахувана площа по координатах постійного користування 807,1 га, з них: резервного фонду - 181,9 га; лісового фонду - 115,3 га; водного фонду - 86,3 га; земель природоохоронного призначення - 423,6 га. Внаслідок виконаних робіт складено план землекористування з визначенням контурів угідь та їх площ, відомість виборки контурів по угіддях ВАТ «АВАНГАРД», експлікацію земельних угідь, а також виготовлені державні акти на право колективної власності та на право постійного користування землею. Згідно відомості виборки площ угідь по контурах земель ВАТ «АВАНГАРД» всього земель лісового фонду - 115,3 га.
Згідно розробленої форми №6-зем вказано, що у користуванні ВАТ «АВАНГАРД» земель лісового фонду - 153,00 га.
Згідно з Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №433339993 від 28.06.2025 земельна ділянка кадастровий номер 5324083500:00:004:0030 площею 66,2000 га, цільове призначення - для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг, яка знаходиться на території Новоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, перебуває на праві постійного користування земельною ділянкою у Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України”. Дана земельна ділянка передана у постійне користування на підставі розпорядження Полтавської обласної державної адміністрації №462 від 11.06.2021.
Згідно з Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку станом на 11.12.2025, земельна ділянка кадастровий номер 5324083500:00:004:0030 площею 66,2000 га, цільове призначення - для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг, яка знаходиться на території Повоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, перебуває на праві постійного користування земельною ділянкою у Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України”.
Згідно з Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №433339876 від 28.06.2025, земельна ділянка кадастровий номер 5324083500:00:001:0003 площею 18,6000 га, цільове призначення - для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг, яка знаходиться на території Новоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, перебуває на праві постійного користування земельною ділянкою у Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України”. Дана земельна ділянка передана у постійне користування на підставі розпорядження Полтавської обласної державної адміністрації №485 від 01.07.2021.
Згідно з Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку станом на 11.12.2025, земельна ділянка кадастровий номер 5324083500:00:001:0003 площею 18,6000 га, цільове призначення - для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг, яка знаходиться на території Новоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, перебуває на праві постійного користування земельною ділянкою у Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України”.
Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач посилається на те, що земельні ділянки з кадастровими номерами 5324083500:00:004:0030 площею 66,2000 га та 5324083500:00:001:0003 площею 18,6000 га знаходяться в межах земель Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ПЛ №002504 від 02.12.1997, перебувають у постійному користуванні Приватного підприємства «Альфа-капітал компані», при цьому вилучення таких земельних ділянок у позивача у встановленому земельним кодексом порядку не проводилося, а саме будь-яка згода землекористувача на вилучення земельної ділянки позивачем не надавалась та вилучення у судовому порядку не проводилося. Будь-які рішення, розпорядження органу місцевого самоврядування, адміністрації про припинення права постійного користування земельними ділянками лісогосподарського призначення не приймалися та не отримувались позивачем.
Заперечуючи проти задоволення позову відповідач Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" зазначав, що зважаючи на несформованість земельної ділянки та вилучення її частини до земель резервного фонду, позивачем не надано доказів визначення меж спірних частин земельної ділянки, їх просторового розміщення, конфігурації. Відповідач відкрито користується земельними ділянками 5324083500:00:004:0030 площею 66,2000 га та 5324083500:00:001:0003 площею 18,6000 га, сплачує земельний податок у встановленому законом порядку.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Предметом позову у цій справі є вимоги позивача про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Полтавської обласної державної адміністрації про затвердження ДП «Полтавський лісгосп» проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надання земельних ділянок в постійне користування Державному підприємству "Полтавське лісове господарство"; припинення за Державним спеціалізованим господарським підприємством "Ліси України", правонаступник Державного підприємства "Полтавське лісове господарство", права постійного користування на земельні ділянки та визнання за позивачем права постійного користування на вказані земельні ділянки.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вилучення спірних земельних ділянок у позивача у встановленому земельним кодексом порядку не проводилося, будь-яка згода землекористувача на вилучення земельних ділянок позивачем не надавалась та вилучення у судовому порядку не проводилося. Будь-які рішення, розпорядження органу місцевого самоврядування, адміністрації про припинення права постійного користування земельними ділянками лісогосподарського призначення не приймалися.
Зазначає, що право постійного користування землями лісогосподарського призначення підлягають поверненню позивачу у постійне користування.
Оскільки земельні ділянки є сформованими об`єктами цивільних прав та знаходяться в межах земель постійного користування згідно Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ПЛ №002504 від 02.12.1997, тому скасування державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі є недоцільним.
Вважає, що Полтавська обласна військова адміністрація неправомірно надала у постійне користування відповідача земельні ділянки з цільовим призначенням – для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг.
Суд зазначає, що ч. 1 ст. 8 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, складовою якого є "правова передбачуваність" та "правова визначеність".
Принцип "правової визначеності" вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності як самих правових норм, так і того, як ці норми мають бути застосовані судами у подібних правовідносинах. Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу правової визначеності, що є одним із фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім того, саме така діяльність суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх осіб перед законом, який втілюється шляхом однакового застосування судом тієї самої норми закону в однакових справах щодо різних осіб.
Статтею 15 ЦК України унормовано право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Реалізація права на захист цивільних прав здійснюється за допомогою способів захисту, якими є закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16). Тобто це дії, спрямовані на запобігання порушенню або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі № 310/11024/15-ц, від 01.04.2020 у справі № 610/1030/18).
Суд зазначає, якщо обраний позивачем спосіб захисту порушеного права враховує зміст порушеного права, характер його порушення, наслідки, які спричинило порушення, правову мету, якої прагне позивач, то такий спосіб захисту відповідає властивості (критерію) належності. Іншою не менш важливою, окрім належності, є така властивість (критерій) способу захисту порушених прав та інтересів, як ефективність - це можливість за наслідком застосування засобу захисту відновлення, наскільки це можливо, порушених прав та інтересів позивача.
Велика Палата Верховного Суду також неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорювання. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорювання та спричиненим цими діяннями наслідкам (див., зокрема постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 01.10.2019 у справі № 910/3907/18, від 09.02.2021 у справі № 381/622/17, від 15.02.2023 у справі № 910/18214/19). Спосіб захисту права або інтересу повинен бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (див. також постанову Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц).
ЄСПЛ у п. 75 рішення у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 зазначив про те, що засіб захисту, що вимагається ст. 13 Конвенції, має бути "ефективним" як у законі, так і на практиці.
У постанові від 19.06.2024 у справі № 740/3262/20 Верховний Суд зазначив про те, що розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 2) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 3) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах.
Обрання способу захисту - це прерогатива позивача. Водночас свобода в обрані способу захисту передбачає й несення позивачем ризику відмови в задоволенні позовних вимог у зв`язку із неналежністю чи неефективністю заявленого захисту. Вказане узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду про те, що обрання позивачем неналежного та неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19, від 02.02.2021 у справі № 925/642/19, від 06.04.2021 у справі № 910/10011/19, від 22.06.2021 у справі № 200/606/18, від 02.11.2021 у справі № 925/1351/19, від 25.01.2022 у справі № 143/591/20, від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц).
Верховний Суд у постановах від 19.03.2025 у справі № 927/222/24, від 24.06.2025 у справі № 927/786/24 виснував таке: "відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Негаторним позовом є позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Цей спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном. Водночас, відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Віндикаційний позов є позовом речовим і як такий належить до речових способів захисту права власності. Його зміст полягає у вимозі неволодіючого власника до володіючого невласника про повернення речі в натурі. При цьому відповідно до ст. 396 ЦК України за допомогою віндикаційного позову може захищатися володіння також і носія іншого речового права (титульного володільця), а не тільки права власності. Безпосередня мета віндикації полягає у відновленні володіння власника (титульного володільця), що, у свою чергу, забезпечує можливість використання ним усього комплексу правомочностей, що складають належне йому речове право (п. 141 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2024 у справі № 910/2592/19). Тобто предметом віндикаційного позову є вимога неволодіючого власника до особи, яка незаконно фактично володіє майном, про його повернення (витребування) з чужого незаконного володіння. Володіння як фактичний стан необхідно відрізняти від права володіння. Зокрема, права володіння, користування та розпоряджання майном належать власнику майна (ч. 1 ст. 317 ЦК України), незалежно від того, є він фактичним володільцем чи ні. Тому власник не втрачає право володіння нерухомим майном у зв`язку з державною реєстрацією права власності за іншою особою, якщо остання не набула права власності. Натомість така інша особа внаслідок реєстрації за нею права власності на нерухоме майно стає фактичним володільцем такого майна, але не набуває права володіння, допоки право власності зберігається за попереднім володільцем. Тому заволодіння земельною ділянкою шляхом державної реєстрації права власності є можливим незалежно від того, набув володілець право власності (і право володіння) на таку ділянку чи ні. Володіння нерухомим майном, яке посвідчується державною реєстрацією права власності, може бути правомірним або неправомірним (законним або незаконним). Натомість право володіння, якщо воно існує, неправомірним (незаконним) бути не може. У випадку незаконного, без відповідної правової підстави заволодіння такою особою таким майном, право власності (включаючи права володіння, користування та розпорядження) насправді і далі належатиме іншій особі - власникові. Тому заволодіння земельною ділянкою шляхом державної реєстрації права власності є можливим незалежно від того, набув володілець право власності (і право володіння) на таку ділянку чи ні. Останній має право витребувати це майно з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності. 
У п. 56 постанови від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц Велика Палата Верховного Суду виснувала, що вимога про витребування земельної ділянки лісогосподарського призначення з незаконного володіння (віндикаційний позов) в порядку ст. 387 ЦК України є належним та ефективним способом захисту права власності. Такий висновок вбачається також із постанов Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2018 у справі № 369/6892/15-ц, від 30.05.2018 у справі № 368/1158/16-ц, від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц. 
Підсумовуючи викладене вище, необхідно зазначити, що коли право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від цієї особи (стягнення з неї) нерухомого майна. Задоволення віндикаційного позову щодо такого майна, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого володіння, є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за кінцевим набувачем, який є відповідачем (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.112018 у справі № 488/5027/14-ц (п. п. 98, 123), від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 (п. п. 115, 116), від 19.05.2020 у справі № 916/1608/18 (п. 80), від 30.06.2020 у справі № 19/028-10/13 (п. 10.29), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (п. п. 63, 74), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (п. 146).
У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів ст. ст. 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Такі висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 (п. п. 85, 86), від 21.08.2019 у справі № 911/3681/17 (п. 38), від 22.01.2020 у справі № 910/1809/18 (п. 34), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (п. 74), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (п. 148). Належним способом захисту права позивача у даному випадку є віндикаційний позов про витребування земельної ділянки з володіння відповідача. Обрання позивачем неналежного чи неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (п. 6.21), від 02.02.2021 у справі № 925/642/19 (п. 54), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (п. 76), від 01.03.2023 у справі № 522/22473/15-ц (п. 127), від 15.09.2022 у справі № 910/12525/20 (п.148)."
При цьому, з огляду на приписи статей 387 і 388 ЦК України на можливість витребування власником земельних ділянок не впливає їхній поділ та/або об`єднання. Формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб (пункт 200 постанови ВП ВС від 23.11.21 у справі № 359/3373/16-ц, провадження №14-2цс21).
З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що згідно з Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №433339993 від 28.06.2025 земельна ділянка кадастровий номер 5324083500:00:004:0030 площею 66,2000 га, цільове призначення - для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг, яка знаходиться на території Новоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, перебуває на праві постійного користування земельною ділянкою у Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України”. Дана земельна ділянка передана у постійне користування на підставі розпорядження Полтавської обласної державної адміністрації №462 від 11.06.2021.
Згідно з Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку станом на 11.12.2025, земельна ділянка кадастровий номер 5324083500:00:004:0030 площею 66,2000 га, цільове призначення - для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг, яка знаходиться на території Повоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, перебуває на праві постійного користування земельною ділянкою у Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України”.
Згідно з Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №433339876 від 28.06.2025, земельна ділянка кадастровий номер 5324083500:00:001:0003 площею 18,6000 га, цільове призначення - для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг, яка знаходиться на території Новоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, перебуває на праві постійного користування земельною ділянкою у Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України”. Дана земельна ділянка передана у постійне користування на підставі розпорядження Полтавської обласної державної адміністрації №485 від 01.07.2021.
Згідно з Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку станом на 11.12.2025, земельна ділянка кадастровий номер 5324083500:00:001:0003 площею 18,6000 га, цільове призначення - для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг, яка знаходиться на території Новоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, перебуває на праві постійного користування земельною ділянкою у Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України”.
З огляду на вказане вимоги позивача про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Полтавської обласної державної адміністрації про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надання земельних ділянок в постійне користування Державному підприємству "Полтавське лісове господарство"; припинення за Державним спеціалізованим господарським підприємством "Ліси України", правонаступник Державного підприємства "Полтавське лісове господарство", права постійного користування на земельні ділянки та визнання за позивачем права постійного користування на вказані земельні ділянки, не є належним способом захисту та не призведуть до відновлення прав позивача.
Разом з тим, суд відзначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі № 909/636/16.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункті 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п. 29). Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі № 910/13407/17.
З огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд надав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
При цьому, суд зазначає, що іншим доводам сторін оцінка судом не надається, адже, вони не спростовують встановлених судом обставин, та не впливають на результат прийнятого рішення.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.
Керуючись статтями 2, 73-79, 86, 123, 129, 233, 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва –

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог відмовити.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.
Повний текст рішення складено та підписано 29.05.2026

Суддя   Владислав ДЕМИДОВ