Справа №464/7422/24 Головуючий у 1 інстанції:Жила В.С. 
Провадження №22-ц/811/2426/25 Доповідач в 2-й інстанції:Левик Я. А. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

08 травня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді: Левика Я.А.,
суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,
секретар: Чиж Л.М., 

за участі в судовому засіданні представника заінтересованої особи ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , представниці заінтересованої особи ГУ ДМС у Львівській області – Горбонос І.К., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м.Львова в складі судді Жили В.С. від 10 червня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_4 , за участі заінтересованих осіб: ОСОБА_1 , Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області, Сихівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, -

в с т а н о в и л а :  

рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 10 червня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_4 , за участі заінтересованих осіб: ОСОБА_1 , Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області, Сихівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
Вказане рішення оскаржила ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі просить скасувати рішення Сихівського районного суду м.Львова від 10 червня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким визнати факт проживання однією сім`єю без шлюбу ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 та ОСОБА_4 , паспорт № НОМЕР_2 .
Зазначає, що ОСОБА_5 проживає на території України нелегально, оскільки в ГУ ДМС у Львівській області відмовилися приймати заяву на отримання дозволу на імміграцію для видачі посвідки на постійне проживання. Повідомляє, що на даному етапі готуються документи для повторного звернення в міграційну службу. З висновками суду щодо відсутності доказів ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків притаманних подружжю не погоджується, оскільки такі висновки є необґрунтованими і упередженими. Звертає увагу суду на те, що вона та ОСОБА_5 ведуть спільне господарство, мають спільний бюджет (заявниця перебуває на повному утриманні ОСОБА_3 ), мають взаємні права та обов`язки як подружжя, постійно гуляють разом із спільною дитиною. Щодо копії договору позички квартири АДРЕСА_1 , укладеного 11.10.2019 між позичкодавцем та користувачами, за умовами якого позичкодавець зобов`язався передати користувачам в безоплатне користування вищезазначену квартиру – зазначає, що такий укладався на засадах довіри, а в квартирі, переданій заявником, було здійснено ремонт. Таким чином, підстав для нотаріального посвідчення договору не існувало. Крім того, зазначає, що вони фактично проживають у вказаній квартирі понад п`ять років. Позичкодавець (власник) не оспорював цей договір у судовому порядку. Водночас суд, на думку апелянтки, неправильно встановив правовідносини між позичкодавцем та користувачами квартири.
В судове засідання окрім представника заінтересованої особи ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , представниці заінтересованої особи ГУ ДМС у Львівській області – Горбонос І.К., решта учасників справи не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності, зважаючи на те, що такі повідомлялась про час та місце судового розгляду належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України та те, що в судовому засіданні інтереси заінтересованої особи ОСОБА_1 захищав представник.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника заінтересованої особи ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 – на підтримання апеляційної скарги, представниці заінтересованої особи ГУ ДМС у Львівській області – Горбонос І.К. – в заперечення скарги, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви осіб, що беруть участь у справі в межах доводів заяви, додаткових пояснень, апеляційної скарги, а також усних та письмових заяв та пояснень учасників справи (їх представників) у судах обох інстанцій, – колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст. 828 ЦК України, ст.ст. 81, 293, 315, 319 ЦПК України, ст.ст. 3, 21, 28 СК України, ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», постанову Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц, та відмовляючи у задоволені заяви, – виходив з того, що з долученої представником ГУ ДМС у Львівській області копії листа управління міграційного контролю, протидії нелегальній міграції та реадмісії ГУ ДМС у Львівській області від 01.05.2025 №4601.03-01/10451-25 встановлено, що громадянин Республіки Польщі ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_2 згідно з ЦП АДПСУ АРКАН прибув на територію України 27.08.2018 та станом на 01.05.2025 перевищив термін легального перебування в Україні. Згідно з листом управління з питань тимчасового та постійного проживання іноземців та осіб без громадянства ГУ ДМС у Львівській області від 15.04.2025 №4601.02-01/9095-25, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з питань оформлення дозволу на імміграцію не звертався, посвідкою на постійне/тимчасове проживання не документувався. Суд констатував, що вказані відомості заявником не було спростовано. Суд зазначав, що заява про реєстрацію шлюбу подається жінкою та чоловіком до будь-якого органу державної реєстрації актів цивільного стану за їхнім вибором. Пунктом 8 глави 2 розділу ІІІ Правил визначено, що у разі якщо жінка та/або чоловік є іноземцем чи особою без громадянства, такими жінкою та/або чоловіком пред`являються документи, що підтверджують законність перебування на території України, та в разі наявності громадянства декількох країн також пред`являються відповідні паспортні документи. Таким чином, встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з громадянином України не буде правовою підставою для оформлення посвідки на тимчасове проживання, як і не буде правовою підставою для органів ДРАЦС зареєструвати такий шлюб, оскільки такий шлюб може бути зареєстрований лише з іноземцем, який на законних підставах перебуває в Україні. За означеного суд прийшов до висновку, що заявником не доведено наявності у нього легітимної мети для звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Окрім цього, проживання сім`єю без шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно, однак не є підставою для виникнення прав і обов`язків подружжя. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, і предметом доказування в таких справах є факти спільного, наявності в сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святкуванні свят, пересилання відповідачем коштів на рахунок позивача, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між сторонами склалися та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю. Так, заявником на підтвердження факту проживання однією сім`єю із ОСОБА_1 до заяви долучено копію договору позички квартири АДРЕСА_2 , укладеного 11.10.2019 між позичкодавцем ОСОБА_8 та користувачами ОСОБА_1 , SZMIDT PIOTR, за умовами якого позичкодавець зобов`язався передати користувачам в безоплатне користування квартиру за адресою: АДРЕСА_3 . Означений договір укладається сторонами на 6 років, до 11.10.2025. Надаючи оцінку означеному договору позички, який укладений на 6 років, суд констатував, що такий нотаріально не посвідчений, а відтак за своєю суттю є нікчемним. З відповіді з Єдиного демографічного реєстру від 04.11.2024 № 884745 встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 . За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області від 19.11.2024, місце проживання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у Львові та Львівській області не значиться. Як встановлено судом першої інстанції з відповіді Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 30.12.2024, згідно з даними реєстру Львівської міської територіальної громади (Сихівський район) відомості про реєстрацію місця проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_3 , відсутні. З огляду на викладене, в ході розгляду справи судом не встановлено факту спільного проживання заявника та ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 . При цьому, лише твердження заявника про наявність у нього та заінтересованої особи спільної дитини – ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно із свідоцтвом про народження якої батьком дитини є ОСОБА_11 (Україна), не може свідчити про факт їхнього проживання однією сім`єю без шлюбу. Враховуючи вищевикладене, відсутня сукупність ознак, необхідних для встановлення факту проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_1 однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Доказів, які б підтверджували факти їх спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у них спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю, а також свідчень свідків та фотографій тощо, матеріали справи не місять та судом не встановлено. 
Колегія суддів вважає, що підстав для скасування оскаржуваного рішення суду немає, висновки суду вцілому відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.
У жовтні 2024 року ОСОБА_5 звернувся в суд із заявою (заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Головне управління Державної міграційної служби у Львівській області, Сихівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції) про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, в якій просив:
- встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Польщі, паспорт № НОМЕР_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серія НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .
В обґрунтування заяви покликалася на те, що протягом тривалого часу проживає разом із ОСОБА_1 на території України за адресою: АДРЕСА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народилась спільна дитина, ОСОБА_10 . Спільне його проживання із ОСОБА_1 підтверджується укладеним ними договором позички квартири №1 від 11.10.2019. Вказує на те, що вони мають намір укласти шлюб та оформити посвідку на тимчасове проживання для заявника. У зв?язку із цим необхідно встановити факт проживання ними однією сім?єю.
Відповідно ч. 1 ст. 293 ЦПК окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до п.5 ч.1 ст. 315 ЦПК суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
Відповідно до статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.
Стаття 26 Конституції України встановлює, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.
Як вбачається з матеріалів справи, правильно встановлено судом першої інстанції, та сторонами не оспорювалось та не спростовано, – ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, посилаючись на намір укласти шлюб та оформити посвідку на тимчасове проживання.
Нормативне регулювання процедури подання заяви на державну реєстрацію шлюбу та порядок здійснення такої реєстрації визначені Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Сімейним кодексом України, а також Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України того ж дня за № 719/4940.
Відповідно до ч. 1 ст. 28 СК України заява про реєстрацію шлюбу подається жінкою та чоловіком до будь-якого органу державної реєстрації актів цивільного стану за їхнім вибором.
Пунктом 8 глави 2 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, передбачено, що у разі якщо жінка та/або чоловік є іноземцем чи особою без громадянства, такими жінкою та/або чоловіком пред`являються документи, що підтверджують законність перебування на території України, та в разі наявності громадянства декількох країн також пред`являються відповідні паспортні документи.
Таким чином, встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з громадянином України не може бути правовою підставою для оформлення посвідки на тимчасове проживання, як і не буде правовою підставою для органів ДРАЦС зареєструвати такий шлюб, оскільки такий шлюб може бути зареєстрований лише з іноземцем, який на законних підставах перебуває в Україні.
Крім того, проживання сім`єю без шлюбу є спеціально визначеною законом підставою для виникнення певних прав та обов`язків, зокрема, щодо спільної сумісної власності на майно, проте не створює прав і обов`язків подружжя.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які разом проживають, пов`язані спільним побутом та мають взаємні права і обов`язки.
Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї, проте визначає критерії, за наявності яких особи вважаються членами сім`ї, а саме: спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин та дитини з батьками), спільний побут і взаємні права та обов`язки (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц).
Окрім цього, проживання сім`єю без шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно, однак не є підставою для виникнення прав і обов`язків подружжя.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які разом проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, і предметом доказування в таких справах є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності в сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.
Пунктом 1 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 25.04.2018 № 322 (далі – Порядок), визначено, що посвідка на тимчасове проживання (далі - посвідка) є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.
Пунктом 32 Порядку визначено загальний для всіх іноземців та осіб без громадянства перелік обов`язкових документів для оформлення посвідки, а саме дійсний паспортний документ іноземця (або паспортні документи - у разі, коли іноземець має одночасно громадянство (підданство) кількох держав (множинне громадянство) або документ, що посвідчує особу без громадянства, з візою типу D, якщо інше не передбачено законодавством і міжнародними договорами України; документ, що посвідчує особу законного представника, та документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника (у разі подання документів законним представником); переклад на українську мову сторінки паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними, засвідчений у встановленому законодавством порядку; дійсний поліс медичного страхування на весь строк дії посвідки; документ, що підтверджує сплату адміністративного збору, або документ про звільнення від його сплати; документ, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, з даними про реєстраційний номер облікової картки платника податків (у разі наявності).
Разом з тим, відповідно до підпункту 11 п. 33 Порядку, крім документів, зазначених у пункті 32, залежно від категорії іноземців та осіб без громадянства, визначених статтею 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», для подання заяви на оформлення посвідки на тимчасове проживання для іноземців або осіб без громадянства, які прибули в Україну з метою возз`єднання сім`ї з особами, які є громадянами України, або які під час перебування на законних підставах на території України у випадках, зазначених у частинах третій – тринадцятій статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», уклали шлюб з громадянами України необхідно подати:
- документ, що підтверджує факт перебування у шлюбі з громадянином України. Оригінал документа повертається іноземцеві або особі без громадянства, а до заяви-анкети додається його копія, засвідчена працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта шляхом проставлення відмітки “Згідно з оригіналом” та підпису із зазначенням його посади, прізвища, ініціалів і дати;
- паспорт громадянина України, з яким іноземець перебуває у шлюбі, який подається особисто громадянином України (крім осіб, які в період дії воєнного стану не можуть прибути до територіального органу/територіального підрозділу ДМС у зв`язку з проходженням військової служби, за наявності підтвердних документів). Оригінал документа повертається громадянину України, а до заяви-анкети додається його копія, засвідчена працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта шляхом проставлення відмітки «Згідно з оригіналом» та підпису із зазначенням його посади, прізвища, ініціалів і дати.
Згідно з п. 14 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою возз`єднання сім`ї з особами, які є громадянами України, або під час перебування на законних підставах на території України у випадках, зазначених у частинах третій-тринадцятій цієї статті, уклали шлюб з громадянами України та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період до отримання посвідки на постійне проживання чи набуття громадянства України.
Як вбачається з копії паспорта НОМЕР_2 та нотаріально засвідченого перекладу до нього, ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Республіки Польща. Окрім цього його паспорт був чинним до 23.12.2025 року.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з паспортом серії НОМЕР_5 є громадянкою України.
З долученої представником Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області копії листа управління міграційного контролю, протидії нелегальній міграції та реадмісії ГУ ДМС у Львівській області від 01.05.2025 року № 4601.03-01/10451-25 вбачається, що громадянин Республіки Польща ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , відповідно до даних ЦП АДПСУ «Аркан» прибув на територію України 27 серпня 2018 року та станом на 01 травня 2025 року перевищив встановлений строк легального перебування на території України.
Згідно з листом управління з питань тимчасового та постійного проживання іноземців та осіб без громадянства Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області від 15.04.2025 року № 4601.02-01/9095-25, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з питань оформлення дозволу на імміграцію до уповноваженого органу не звертався, посвідкою на постійне або тимчасове проживання в Україні не документувався. 
З відповіді з Єдиного демографічного реєстру від 04.11.2024 № 884745 встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .
За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області від 19.11.2024, місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у Львові та Львівській області не значиться.
Як вбачається з відповіді Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 30.12.2024, згідно з даними реєстру Львівської міської територіальної громади (Сихівський район) відомості про реєстрацію місця проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_3 , відсутні.
Також, з матеріалів справи вбачається, що заявником на підтвердження факту проживання однією сім`єю зі ОСОБА_1 до заяви долучено копію договору позички квартири АДРЕСА_2 , укладеного 11.10.2019 року між позичкодавцем ОСОБА_8 та користувачами ОСОБА_1 і ОСОБА_12 , за умовами якого позичкодавець зобов`язався передати користувачам у безоплатне користування квартиру за адресою: АДРЕСА_3 . Вказаний договір укладено строком на 6 років до 11.10.2025 року.
За умовами ч. 3 ст. 828 ЦК України договір позички будівлі, іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у формі, яка визначена відповідно до статті 793 цього Кодексу, яка передбачає, що договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню, крім договору, предметом якого є майно державної або комунальної власності, який підлягає нотаріальному посвідченню у разі, якщо він укладений на строк більше п`яти років.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки такий нотаріально не посвідчений, його слід вважати нікчемним. 
Щодо посилання заявника про наявність у нього та заінтересованої особи спільної дитини – ОСОБА_10 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_5 , суд першої інстанції правильно встановив, що відповідно до свідоцтва про народження батьком дитини є ОСОБА_11 (Україна). Відтак зазначене твердження заявника не може вважатися достатнім доказом перебування сторін у фактичних сімейних відносинах без реєстрації шлюбу.
Відповідно ч.1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.ч.1,2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Відповідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції правильно встановлено та матеріалами справи і доводами апеляційної скарги не спростовано, що надані заявником докази жодним чином не підтверджують перебування сторін у сімейних відносинах.Водночас інших належних та допустимих доказів на підтвердження наявності спільного побуту, спільного бюджету, здійснення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, а також доказів наявності взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю – матеріали справи не містять. 
Також Акти опитування осіб, складені адвокатом Левко С.Л. за згодою осіб, а саме ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , разом із фотоматеріалами, долученими до апеляційної скарги, колегія суддів не може розцінювати як належні, допустимі та достатні докази.
Відтак, судом першої інстанції правильно встановлено та доводами апеляційної скарги не спростовано, що заява по суті є безпідставною та не підтверджена належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами. При цьому заявником не доведено наявності у нього легітимної мети звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що рішення суду першої інстанції оскаржила заінтересована особа ОСОБА_1 , хоча вона не зверталась до суду першої інстанції із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. З такою заявою звернувся лише ОСОБА_15 , а рішення, яким у задоволенні цієї заяви було судом відмовлено, ним не оскаржувалося. При цьому ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі не навела будь-яких доводів, які б свідчили що оспорюване рішення порушує її права та інтереси, як заінтересованої особи, а не заявниці, у якої не було процесуальної мети – задоволення заяви.
Враховуючи вказане доводи апеляційної скарги слід визнати безпідставними та саму скаргу слід відхилити. Рішення ж суду першої інстанції слід залишити без змін як таке, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Сихівського районного суду м.Львова від 10 червня 2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 08 травня 2026 року.

Головуючий:    Я.А. Левик

Судді:   Н.П. Крайник 

М.М. Шандра