ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1737/26 Справа № 202/546/26 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кухтін Г.О. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

10 червня 2026 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., 

за участю: 
захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,-
Кричуна Ю.А. (приймає участь в режимі відеоконференції),
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,-
ОСОБА_1 ,
потерпілого ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Кричуна Ю.А. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, -  ОСОБА_1  на постанову Індустріального районного суду міста Дніпра від 12.03.2026 року щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:
Відповідно до постанови Індустріального районного суду міста Дніпра від 12.03.2026 року водій ОСОБА_1 09 січня 2026 року об 11 годині 55 хвилин в м. Дніпро, перехрестя вул. Старочумацька 1, просп. Слобожанський, керуючи т.з. MAN TGX 18.400 з д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом Fruehauf д.н.з. НОМЕР_2 , під час зміни напрямку руху, не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого допустив зіткнення з т.з. Skoda Superb, д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушено вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху та скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Постановою Індустріального районного суду міста Дніпра від 12.03.2026 року ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік та стягнуто судовий збір.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник Кричун Ю.А. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, постанову суду першої інстанції змінити в частині накладення адміністративного стягнення та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
В обґрунтування посилається на такі обставини:
-адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, вчинене з необережності;
-судом першої інстанції справу №202/546/26 розглянуто неповно та односторонньо, а застосоване судом стягнення є надмірно суворим та не відповідає особі правопорушника;
-суд першої інстанції не врахував обставин, які характеризують особу правопорушника, а саме: ОСОБА_1 має постійне місце проживання, де мешкає разом із батьками, які є пенсіонерами за віком, та сином, 2014 року народження, виховує сина самостійно;
-офіційно працює на посаді водія автотранспортних засобів ТОВ «КропТранс» з 01.07.2025 року, має більше 20 років водійського стажу, категорії В1, В, С1, С, D1, D, C, E, за місцем роботи характеризується позитивно, раніше учасником дорожньо-транспортних пригод не був;
-робота водієм для ОСОБА_1 є єдиним джерелом доходу та основним джерелом забезпечення потреб родини;
-розгляд справи в суді першої інстанції відбувся без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, останній не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.
В суді апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його адвокат Кричун Ю.А. та потерпілий ОСОБА_2 підтримали доводи апеляційної скарги, просили їх задовольнити.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.
Вимоги апеляційної скарги щодо поновлення строку апеляційного оскарження у зв`язку з поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду підлягають задоволенню, так як відповідно до ст. 285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено, однак відповідно до матеріалів відсутні будь-які відомості щодо направлення копії постанови на адресу ОСОБА_1 , крім того, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 дізнався лише 04.05.2026 року, отримавши засобами поштового зв`язку лист УПП в Дніпропетровській області від 02.05.2026 року №3860/41/19-2026.
Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, об`єктивність яких у апеляційного суду сумнівів не викликає та не оскаржується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності в апеляційній скарзі.
Разом з тим, постанова, яка оскаржується, підлягає зміні в частині накладеного на ОСОБА_1 виду стягнення, оскільки суд першої інстанції, позбавляючи права керування транспортними засобами ОСОБА_1 , не дотримався принципу індивідуалізації та положень ст. 30 КУпАП, згідно із якою, позбавлення наданого громадянину права керування транспортними засобами застосовується за грубе або систематичне порушення порядку користування цим правом.
Згідно із ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.
При накладенні на ОСОБА_1 , стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік судом першої інстанції не були враховані положення ст. 30 та ст. 33 КУпАП щодо з`ясування характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, у зв`язку з чим суддя дійшов необґрунтованого висновку про неможливість накладення стягнення у вигляді штрафу.
Такий висновок суду не відповідає положенням ст. 30 КУпАП, відповідно до якої позбавлення наданого громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або систематичне порушення порядку користування цим правом.
Так, судом першої інстанції у постанові суду не обґрунтовано грубе порушення Правил дорожнього руху водієм та не встановлено систематичного порушення ним порядком користування правом керування транспортними засобами.
З матеріалів справи вбачається, що адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, було вчинене ОСОБА_1 з необережності. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілих осіб не було, транспортним засобам заподіяно лише механічні пошкодження.
Судом апеляційної інстанції враховано відомості про особу правопорушника, які підтверджуються документами, долученими до апеляційної скарги. Зокрема, ОСОБА_1 має постійне місце проживання, є батьком неповнолітнього сина, 2014 року народження, якого виховує самостійно, проживає разом із батьками пенсійного віку та фактично забезпечує утримання сім`ї.
Крім того, згідно з наданими документами ОСОБА_1 з 01 липня 2025 року працює водієм автотранспортних засобів у ТОВ «КропТранс», має понад двадцять років водійського стажу, відкриті категорії В1, В, С1, С, D1, D, СЕ, за місцем роботи характеризується позитивно. Даних про систематичне порушення ним Правил дорожнього руху України чи вчинення аналогічних правопорушень матеріали справи не містять.
Суд також враховує, що керування транспортними засобами є безпосередньо пов`язаним із професійною діяльністю ОСОБА_1 та фактично є його єдиним джерелом доходу. Позбавлення права керування транспортними засобами істотно вплине на можливість отримання ним заробітку, виконання трудових обов`язків та належного утримання неповнолітньої дитини і членів сім`ї, які перебувають на його утриманні.
Також суд бере до уваги, що в судовому засіданні апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги та не заперечував проти зміни виду адміністративного стягнення.
За таких обставин застосоване судом першої інстанції адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік не повною мірою відповідає меті адміністративного стягнення та є надмірно суворим. Водночас накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ст. 124 КУпАП, буде достатнім для досягнення мети адміністративної відповідальності, виховання особи в дусі додержання законів та запобігання вчиненню нових правопорушень.
Враховуючи викладене, конкретні обставини справи, суд дійшов висновку про можливість пом`якшення накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення та накладення на нього стягнення у виді штрафу , оскільки таке адміністративне стягнення буде достатнім і в повній мірі буде сприяти запобіганню вчинення ним нових правопорушень.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:
Поновити захиснику Кричуну Ю.А. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, -  ОСОБА_1 , строк для подання апеляційної скарги на постанову Індустріального районного суду міста Дніпра від 12.03.2026 року.
Апеляційну скаргу захисника Кричуна Ю.А. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, -  ОСОБА_1  на постанову Індустріального районного суду міста Дніпра від 12.03.2026 року – задовольнити.
Постанову Індустріального районного суду міста Дніпра від 12.03.2026 року, якою ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - змінити в частині накладення стягнення.
Накласти на ОСОБА_1  адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
В іншій частині постанову залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Дніпровського
апеляційного суду О.Є. Джерелейко