ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
61022, м. Харків, пр. Науки, 5
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України 

03.07.2026 м. Харків Справа №905/765/25 
Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В., 
розглянувши справу №905/765/25 
за позовом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25)
до відповідача Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» (84302, Донецька обл., Краматорський р-н, м. Краматорськ, вул. Комерційна, буд. 8)
про стягнення 566 696,82 грн,

без повідомлення (виклику) сторін,

Суть спору: НЕК «Укренерго» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до ПрАТ «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» про стягнення 566 696,82 грн, з яких 564 459,03 грн – основний борг, 2 237,79 грн – 3 % річних. 
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем зобов`язань зі сплати вартості наданих послуг за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління №0525-03041-ПД від 01.01.2024 за травень, червень 2025 року.
11.08.2025 господарським судом постановлено ухвалу, якою прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.
24.09.2025 за вх.№01-41/8969/25 господарський суд одержав додаткові пояснення відповідача, які за своєю суттю є відзивом на позов, в яких останній не погоджується з періодом нарахування 3% річних в розмірі 792,98 грн, які нараховані виходячи з планових платежів. На думку відповідача, нарахування 3% річних має здійснюватись виходячи з фактичного обсягу наданих послуг, який відображений в актах наданих послуг. Відповідач вказує, що позивачем не надано доказів планових обсягів надання послуг у період травень-червень 2025 року, що були використані для розрахунку 3% річних.
24.09.2025 за вх.№6014/25 господарський суд одержав заяву відповідача про відстрочку виконання рішення на дванадцять місяців. В обґрунтування заяви відповідач посилається на повномасштабне вторгнення Російської Федерації на територію України, активні обстріли території Донецької області. Зазначає, що він є підприємством критичної інфраструктури, забезпечує електропостачанням важливі об`єкти для життєдіяльності громадян, а також інші критично важливі об`єкти на території його ліцензійної діяльності. Частина мереж відповідача внаслідок постійних обстрілів втрачена, частина пошкоджена та потребує відновлення. Основним джерелом доходів є кошти, які надходять на рахунки від споживачів електричної енергії. Дебіторська заборгованість станом на 01.04.2025 становить 451 176 408,44 грн. Вказана сума у випадку своєчасного надходження на рахунки відповідача могла бути використана на погашення заборгованості у справах за позовами НЕК «Укренерго», в т.ч. і у цій справі. Відповідач продовжує вживати заходів для подальшої можливості взаєморозрахунків з кредиторами, зокрема, здійснює претензійно-позовну роботу, що направлена на стягнення дебіторської заборгованості з недобросовісних контрагентів. Вказує, що надання відстрочки виконання рішення у справі сприятиме стабілізації роботи оператора системи розподілу та недопущенню критичної ситуації в енергетичній сфері.
26.09.2025 за вх.№01-41/9051/25 господарський суд одержав заперечення позивача на додаткові пояснення відповідача, які за своєю суттю є запереченнями на відзив, в яких позивач зазначає, що правомірно нараховує 3% річних за прострочення оплати за планові обсяги та за фактичні обсяги наданих послуг, як це передбачено умовами договору. Акт приймання-передачі послуги за календарний місяць підсумовує обсяг та вартість наданої послуги за відповідний місяць та включає в себе 3 планові платежі, а оплаті підлягає різниця між сумою зазначеною в акті за вирахуванням оплачених планових платежів. Щодо визначення планових обсягів надання послуг позивач пояснює, що відповідно до Порядку підготовки та надання даних комерційного обліку постачальниками послуг комерційного обліку електричної енергії, який є публічно доступним та розміщений за посиланням https://ua.energy/uchasnikam_rinku/administratorkomertsijnogo-obliku/formuvannya-ta-peredacha-danyh-komertsijnogo-obliku/, постачальники послуг комерційного обліку (ППКО) мають забезпечити щоденне завантаження даних комерційного обліку електричної енергії на платформу Датахаб Адміністратора комерційного обліку (АКО). Дані комерційного обліку класифікуються в системі управління ринком (MMS) в залежності від дати надання та цільового призначення по різним версіям та релізам. При цьому, з травня 2023 року АКО в рамках реалізації заходів з забезпечення функціонування центральної інформаційно-телекомунікаційної платформи Датахаб та ведення централізованого реєстру точок комерційного обліку (РТКО) на ринку електричної енергії, а також централізованого керування та інформаційного обміну даними комерційного обліку для здійснення розрахунків на ринку електричної енергії, АКО здійснює прийом електронних документів з даними комерційного обліку від ППКО в Датахаб (не через MMS). Отже, на підставі наданих ППКО (відповідачем) на адресу АКО (позивача) відповідно до умов укладеного договору та вимог Кодексу комерційного обліку електричної енергії, формуються відповідні релізи за відповідними версіями (акти та рахунки), зокрема, за версією 1 розраховується планові (щодекадні) нарахування, за версією 2 розраховуються щомісячні фактичні нарахування, а за версією 3 розраховуються акти корегування. За рахунок розбіжностей у даних за трьома версіями відбувається різниця у нарахуваннях за надані послуги у виставлених розрахункових документах.
Тією ж датою за вх.№01-41/9050/25 господарський суд одержав заперечення позивача на заяву про відстрочення виконання рішення, в яких останній зазначає, що введення воєнного стану в країні в зв`язку з військовою агресією Російської Федерації має загальний характер та у повній мірі стосується як відповідача, так і позивача, сторони у справі знаходяться в однакових економічних умовах. Позивач вказує, що він також є підприємством критичної інфраструктури, здійснює діяльність на всій території України та у зв`язку з воєнним станом та обстрілами сторони знаходяться в однаковому негативному становищі. Зазначена відповідачем обставина щодо складного фінансового становища є лише показником його господарської діяльності. Факт несвоєчасної оплати відповідачем заборгованості перед позивачем також має вплив на виконання обов`язків позивача перед контрагентами. До того ж відповідач не надав жодних гарантій сплати заборгованості.
22.10.2025 за вх.№6622/25 господарський суд одержав клопотання відповідача про зупинення провадження у справі до ухвалення та оприлюднення Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду постанови у справі №914/2625/23. В обґрунтування клопотання відповідач зазначає, що справа №914/2625/23 є подібною зі справою, що розглядається. Відповідно до ухвали Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.08.2025 справу №914/2625/23 за касаційною скаргою НЕК «Укренерго» на рішення Господарського суду Львівської області від 25.06.2024 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 13.03.2025 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для відступу від висновків, які містяться у постанові Верховного Суду від 15.07.2025 у справі №914/3621/23 щодо неможливості нарахування 3 % річних на вартість планових платежів за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління.
28.04.2026 за вх.№01-41/3087/26 господарський суд одержав додаткові пояснення відповідача, в яких він зазначає, що 20.03.2026 Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду ухвалено постанову у справі №914/2625/23, в якій підтверджено правову позицію про безпідставність нарахування інфляційних втрат та 3% річних на вартість планових платежів. Відповідач вважає, що, оскільки за змістом ст. 625 ЦК України відповідальність у вигляді 3 % річних настає за невиконання існуючого грошового зобов`язання, то здійснювати нарахування 3% річних потрібно виходячи з вартості фактично наданих послуг, що відображена в актах. Також відповідач зазначає про визнання заявленої до стягнення заборгованості за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління №0525-03041-ПД від 01.01.2024 за основним боргом за травень, червень 2025 року розмірі 564 459,03 грн.
Щодо процесуальних строків.
Відповідно до ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. 2 ст. 252 ГПК України).
У відповідності до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 та інші).
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затв. ЗУ від 24.02.2022 №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, з 05:30 24.02.2022 на території України введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово подовжувався та діє по теперішній час.
Згідно зі ст. 122 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.
Правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється (ст. 26 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану»).
У відповідності до спільного розпорядження голови суду та керівника апарату суду від 25.05.2023 №6-р, розпорядження голови суду від 28.05.2024 № 4-р, з урахуванням рішення зборів суддів Господарського суду Донецької області №2 від 13.06.2022, з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів і працівників суду, продовжено особливий режим роботи суду (дистанційно або в приміщенні суду (за необхідності та в умовах безпеки), тимчасове обмеження доступу до приміщення суду.
Враховуючи об`єктивні причини, пов`язані з дією воєнного стану на території України, поточною ситуацією в м. Харків, який є прифронтовим містом (обстріли міста, що становить загрозу для життя і здоров`я людини (у т.ч. суддів та працівників апарату суду), повітряні тривоги, під час яких кожен має перебувати в укритті), розгляд справи по суті розпочато 04.06.2026, тобто з перевищенням строку, встановленого ч. 2 ст. 252 ГПК України, та, як наслідок, справа розглянута з перевищенням строку, встановленого ст. 248 ГПК України.
При цьому, незважаючи на те, що ці обставини значно уповільнюють роботу суду та впливають на весь робочий процес (у т.ч. своєчасність опрацювання вхідної кореспонденції, виготовлення процесуальних документів тощо), господарським судом вжито всіх можливих заходів щодо забезпечення розгляду справи упродовж розумного строку в розумінні ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Щодо клопотання відповідача про зупинення провадження у справі за вх.№6622/25 від 22.10.2025.
Відповідно до 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
При цьому, суд не застосовує положення ч. 3 ст. 195 ГПК України, оскільки станом на час розгляду клопотання відповідача про зупинення провадження суд не розпочав розгляд справи по суті.
З огляду на те, що станом на час розгляду клопотання відповідача про зупинення провадження у справі Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду ухвалено постанову від 20.03.2026 у справі №914/2625/23, відсутні підстави для зупинення провадження у справі, що розглядається.
До того ж, правовідносини, з приводу яких виник спір у справі №914/2625/23, не є подібними правовідносинам, з приводу яких розглядається судом спір у справі №905/765/25.
Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи. Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де схожі предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (п. 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 696/1693/15-ц).
Так, у справі №914/2625/23, до перегляду якої відповідач просив зупинити провадження у справі, що розглядається, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що з метою правильного визначення розміру нарахувань 3% річних потрібно виходити із обсягу фактично наданої послуги, оскільки зобов`язання зі сплати грошових коштів у відповідача виникає саме за фактично надані послуги, а не за планові обсяги, з огляду на що позивач безпідставно нарахував інфляційні втрати і 3 % річних на планові платежі. 
У справі №914/2625/23, як і у справі, що розглядається, предметом спору є заборгованість за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління та компенсаційні нарахування відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. 
Втім, правовідносини сторін у справі №914/2625/23 врегульовані договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, який за своїм змістом не відповідає публічному договору, в редакції на час існування спірних правовідносин у справі №905/765/25.
Верховним Судом в постанові від 20.03.2026 у справі №914/2625/23 зазначено, що за умовами договору сторони погодили, що: вартість послуги за розрахунковий період визначається як добуток обсягу наданої послуги на значення тарифу, що діє у визначений розрахунковий період (п. 2.3 договору); розрахунок за надану послугу здійснюється на умовах часткової попередньої оплати вартості послуги за поточний розрахунковий період згідно із нижчезазначеною системою платежів і розрахунків: до 10 числа розрахункового місяця 35% вартості послуги; до 20 числа розрахункового місяця 35% вартості послуги; до останнього банківського дня календарного місяця 30% вартості послуги (п. 2.4 договору); виконавець надає користувачу акт надання послуги до 4-го числа місяця, наступного за розрахунковим (п. 2.5 договору); планові обсяги передачі електроенергії користувач зобов`язаний подавати виконавцю до 10-ї доби місяця, що передує розрахунковому місяцю; виконавець протягом 3 днів їх погоджує і повертає користувачу (п. 10.1 договору). Отже, на відміну від Типового договору в умовах укладеного сторонами договору, які визначають порядок оплати за надану позивачем послугу, хоча і встановлено обов`язок відповідача здійснювати часткову попередню оплату (п. 2.4), проте у такому випадку слід виходити з вартості наданих послуг, а не вартості планових обсягів послуги (оплата планових обсягів не передбачена).
Водночас, умовами спірного договору у справі №905/765/25 передбачено, що: обсяг наданої послуги визначається відповідно до розділу ХІ КСП (п. 3.3. договору); планова та/або фактична вартість послуги визначається як добуток діючого на момент надання послуги тарифу на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління та планового та/або фактичного обсягу послуги в розрахунковому періоді (п. 3.4 договору); користувач здійснює поетапну оплату планової вартості послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно із зазначеною системою платежів і розрахунків: 1 платіж - до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду; 2 платіж - до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду; 3 платіж - до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду (п. 3.5. договору); плановий обсяг послуги, що використовується для визначення планової вартості послуги, визначається на підставі даних Адміністратора комерційного обліку за кожну декаду розрахункового періоду (п. 3.6. договору).
Тобто, зазначений договір передбачає поетапну оплату планового обсягу послуг.
Таким чином, рішення Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі №914/2625/23 не може вплинути на результат вирішення справи №905/765/25.
Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.
На підставі ч. 4 ст. 240 ГПК України 03.07.2026 господарським судом підписано рішення без його проголошення.
Розглянувши матеріали справи, господарським судом встановлено наступне.
НЕК «Укренерго» є юридичною особою, що утворена як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, внаслідок реорганізації шляхом перетворення ДП «НЕК «Укренерго» відповідно до наказу МФУ від 15.02.2019 №73 та розпорядження КМУ від 22.11.2017 №829-р «Про погодження перетворення Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» у приватне акціонерне товариство» (п. 1.1 Статуту НЕК «Укренерго» (розміщений на офіційному сайті компанії)). Товариство є правонаступником майна усіх прав та обов`язків ДП «НЕК «Укренерго» відповідно до ст. 108 ЦК України, п.5 Порядку перетворення державного унітарного комерційного підприємства в акціонерне товариство, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 29.08.2012 №802, п. 3.2 Статуту НЕК «Укренерго».
НЕК «Укренерго» є учасником ринку електричної енергії, виконує функції оператора системи передачі (ОСП) - юридичної особи, відповідальної за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії.
ПрАТ «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» є оператором системи розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності на підставі постанови НКРЕКП від 07.12.2018 №1666 та зареєстроване в якості постачальника послуг комерційного обліку (ППКО) в реєстрі постачальників послуг комерційного обліку електричної енергії, що ведеться НЕК «Укренерго» та розміщений на його офіційному сайті за посиланням https://ua.energy/uchasnikam_rinku/administrator-komertsijnogo-obliku/reyestr-ppko-ta-protsedura-yih-reyestratsiyi/. 
Відповідно до заяви приєднання до договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління ПрАТ «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» (відповідач, користувач) надало згоду на приєднання до договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, розміщеного на офіційному сайті ОСП, на окремих умовах чинного договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління від 03.06.2019 №0525-03041.
Повідомленням №01/70368 від 20.12.2023 позивач підтвердив, що відповідач приєднаний до умов договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління; ідентифікатор договору №0525-03041-ПД; дата акцептування 01.01.2024.
За змістом вказаного повідомлення, з моменту акцептування заяви-приєднання до договору в порядку встановленому Кодексом системи передачі, затв. постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №309 (зі змінами) (КСП), користувач набуває всіх прав та зобов`язань за договором і несе відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами договору, КСП та чинним законодавством України.
Повідомлено, що договір про надання послуг з передачі електричної енергії від 03.06.2019 №0525-03041 припиняє свою дію днем, що передує даті акцепту, зазначеній у цьому повідомленні про приєднання до договору від 01.01.2024 №0525-03041-ПД, а саме 31.12.2023 та продовжує діяти в частині регулювання відносин щодо коригування обсягів та вартості наданих послуг, що виникли в період дії цього договору, заборгованості/переплати за цим договором з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, щодо нарахування штрафів, пені, неустойки.
Станом на момент існування спірних відносин діяли умови договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, які затверджені наказом НЕК «Укренерго» від 07.06.2024 №344 та оприлюднені на вебсайті НЕК «Укренерго». 
Цей договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління є публічним договором приєднання та встановлює порядок і умови надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління користувачам системи передачі (далі - користувач). Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання користувача до умов цього договору згідно з заявою-приєднання, що є додатком 1 до цього договору. Умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Кодексу системи передачі, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року №309 (далі - КСП), та є однаковими для всіх користувачів (п. п. 1.1., 1.2. договору).
Цей договір регулює оперативно-технічні відносини під час взаємодії сторін в умовах паралельної роботи у складі об`єднаної енергетичної системи (ОЕС) України. За цим договором оператор системи передачі (ОСП) безперервно надає послугу з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, а саме управління режимами роботи ОЕС України з виробництва, передачі, забезпечення планових перетоків електричної енергії по міждержавних лініях зв`язку ОЕС України з енергосистемами суміжних країн, розподілу та споживання електричної енергії для забезпечення здатності енергосистеми задовольняти сумарний попит на електричну енергію та потужність у кожний момент часу з дотриманням вимог енергетичної, техногенної та екологічної безпеки (далі - послуга) (п. 2.1 договору).
Користувач зобов`язується здійснювати оплату за надану послугу відповідно до умов цього договору (п. 2.2 договору).
Ціна цього договору визначається як сума нарахованої фактичної вартості послуг за сукупністю розрахункових періодів наростаючим підсумком за календарний рік. Розрахунковим періодом за цим договором є 1 календарний місяць. Оплата послуг здійснюється за тарифом, який встановлюється НКРЕКП відповідно до затвердженої ним методики (порядку) та оприлюднюється ОСП на офіційному вебсайті https://ua.energy/. Тариф застосовується з дня набрання чинності постановою, якою встановлено тариф, якщо більш пізній строк не визначено такою постановою (п. п. 3.1.-3.2. договору).
Обсяг наданої послуги визначається відповідно до розділу ХІ КСП. Планова та/або фактична вартість послуги визначається як добуток діючого на момент надання послуги тарифу на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління та планового та/або фактичного обсягу послуги в розрахунковому періоді. На вартість послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України (п. п. 3.3-3.4 договору).
Користувач здійснює поетапну оплату планової вартості послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно із зазначеною системою платежів і розрахунків: 1 платіж - до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду; 2 платіж - до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду; 3 платіж - до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду (п. 3.5. договору).
Плановий обсяг послуги, що використовується для визначення планової вартості послуги, визначається на підставі даних Адміністратора комерційного обліку (далі - АКО) за кожну декаду розрахункового періоду (п. 3.6. договору).
Користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів надання послуги, наданих ОСП, або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі - Сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронній формі. Вартість фактично наданої послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Акти надання послуги направляються користувачам до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Коригування обсягів та вартості фактично наданої послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за наступною версією даних комерційного обліку, що надається АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в Системі управління ринком, що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені Правилами ринку. Оплату вартості послуги, після коригування обсягів та вартості послуг, користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта надання послуги (включно), або акт надання послуги щодо проведення донарахувань в минулих періодах (включно). Акти надання послуги та акти коригування до актів надання послуги та рахунки у відповідному розрахунковому періоді виконавець ОСП направляє користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням Сервісу) або надає користувачу два примірники акта надання послуги та/або акта коригування до актів надання послуги в паперовому вигляді, підписані власноручним підписом зі своєї сторони (п. 3.7. договору).
Користувач здійснює підписання актів надання послуги та актів коригування до актів надання послуги відповідного розрахункового періоду протягом 3 робочих днів з дня їх отримання користувачем. У разі виникнення розбіжностей за отриманим від ОСП за попередній розрахунковий період актом надання послуги користувач має право оскаржити зазначені в акті надання послуги вартість та/або фактичний обсяг послуги шляхом направлення ОСП (АКО) та ППКО повідомлення протягом 5 робочих днів з дня отримання акта. Процедура оскарження не звільняє користувача від платіжного зобов`язання у встановлений цим договором термін. Якщо користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дня отримання акта надання послуги, та вважається, що цей акт прийнятий без розбіжностей. У разі підтвердження розбіжностей ППКО користувача надає АКО актуальні дані для здійснення врегулювання. Врегулювання розбіжностей здійснюється в терміни та відповідно до вимог додатка 10 до Правил ринку та відображаються в акті коригування (п.3.8. договору).
ОСП зобов`язується своєчасно та професійно надавати послугу (п.4.1.1. договору).
Користувач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі здійснювати розрахунки за цим договором (п.4.2.1. договору).
У випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та чинним законодавством. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (п. 7.8. договору).
Акти надання послуги, акти коригування до актів надання послуги, акти звірки розрахунків наданої послуги, рахунки, будь-які повідомлення за цим договором повинні направлятися однією стороною іншій за допомогою Сервісу, електронною поштою, а також можуть бути підтверджені рекомендованим листом, іншим реєстрованим поштовим відправленням або доставлені кур`єром під розписку за адресою, зазначеною в цьому договорі (п. 11.3. договору).
Рахунки, акти надання послуги, акти коригування до актів надання послуги, акти звірки розрахунків та повідомлення вважаються отриманими стороною: у день їх доставки кур`єром, що підтверджується квитанцією про вручення одержувачу, що підписується його уповноваженим представником; у день особистого вручення, що підтверджується підписом уповноваженого представника одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції. Електронний документ, який направляється стороною на виконання договору через сервіс, вважається одержаним іншою стороною з часу набуття документом статусу «Доставлено» у Сервісі. Сторони визнають, що електронний документ, сформований, підписаний та переданий за допомогою Сервісу, є оригіналом та має повну юридичну силу, породжує права та обов`язки для сторін, та визнається рівнозначним документом ідентичному документу, який міг би бути створений однією зі сторін на паперовому носії та скріплений власноручними підписами уповноважених осіб (п. 11.6 Договору).
Для забезпечення електронного документообігу сторони зобов`язуються здійснити реєстрацію в Сервісі та дотримуватися правил та інструкції користування Сервісом, які ним передбачені (п. 11.7 договору).
Цей договір набирає чинності з дати акцептування заяви-приєднання, зазначеної в повідомленні ОСП, і діє до 31 грудня (включно) року, у якому акцептована заява-приєднання. Цей договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії цього договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов, шляхом направлення відповідного повідомлення (п. 13.1. договору).
На виконання умов договору позивачем сформовано та виставлено відповідачу рахунки-фактури на оплату послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління: 
- №ДУ-0061382/0525-03041-ПД від 14.05.2025 за травень 2025 року на плановий обсяг 712,878 МВт*год на суму 84 664,25 грн;
- №ДУ-0062122/0525-03041-ПД від 25.05.2025 за травень 2025 року на плановий обсяг 821,496 МВт*год на суму 97 564,15 грн;
- №ДУ-0062862/0525-03041-ПД від 05.06.2025 за травень 2025 року на плановий обсяг 864,561 МВт*год на суму 102 678,72 грн;
- №ДУ-0063618/0525-03041-ПД від 11.06.2025 за травень 2025 року на фактичний обсяг 2 398,910 МВт*год на суму 284 904,14 грн;
- №ДУ-0064366/0525-03041-ПД від 14.06.2025 за червень 2025 року на плановий обсяг 771,852 МВт*год на суму 91 668,23 грн;
- №ДУ-0065112/0525-03041-ПД від 24.06.2025 за червень 2025 року на плановий обсяг 852,346 МВт*год на суму 101 228,02 грн;
- №ДУ-0065861/0525-03041-ПД від 05.07.2025 за червень 2025 року на плановий обсяг 729,605 МВт*год на суму 86 650,81 грн;
- №ДУ-0066597/0525-03041-ПД від 11.07.2025 за червень 2025 року на фактичний обсяг 2 353,869 МВт*год на суму 279 554,89 грн.
Також позивачем складені акти надання послуги з диспетчерського (оперативно-технічного) управління: 
- №ДУА-0016334 від 31.05.2025 за травень на фактичний обсяг 2 398,910 МВт*год на суму 284 904,14 грн (підписаний електронним підписом з боку відповідача);
- №ДУА-0017113 від 30.06.2025 за червень 2025 року на фактичний обсяг 2 353,869 МВт*год на суму 279 554,89 грн.
Акти надання послуги та рахунки-фактури підписані позивачем за допомогою кваліфікованого електронного підпису представника позивача та направлені відповідачу через систему електронного документообігу Аскод, на підтвердження чого позивачем надані відповідні роздруківки з програмного забезпечення.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати послуг з диспетчерського (оперативно-технічного) управління, позивач вимогою за вих.№01/31981 від 22.05.2025 про виконання умов договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технічного) управління вимагав виконати договірні зобов`язання та розрахуватися за надані послуги. 
Оскільки відповідь на вимогу відповідачем не надано та оплату послуг з диспетчерського (оперативно-технічного) управління за період травень-червень 2025 року не здійснено, позивач звернувся до суду з цим позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача 564 459,03 грн – основний борг, 2 237,79 грн – 3 % річних. 
Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних мотивів.
У п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг).
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, договори про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління.
Диспетчерське (оперативно-технологічне) управління – це оперативно-технологічне управління об`єднаною енергетичною системою України із забезпеченням надійного і безперебійного постачання електричної енергії споживачам з додержанням вимог енергетичної безпеки (п. 38 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про ринок електричної енергії»).
Оператор системи передачі надає послуги з передачі електричної енергії та послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління учасникам ринку на підставі договорів, укладених на основі типових договорів про надання послуг з передачі електричної енергії та про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління. Типові договори про надання послуг з передачі електричної енергії та про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління затверджуються Регулятором. Порядок укладання таких договорів визначається кодексом системи передачі (ч. 4 ст. 33 ЗУ «Про ринок електричної енергії»).
Оплата послуг з передачі електричної енергії та послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління здійснюється за тарифами, які визначаються Регулятором відповідно до затвердженої ним методики. Тарифи на послуги з передачі електричної енергії та на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління оприлюднюються оператором системи передачі у порядку та строки, визначені нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії. (ч. 5 ст. 33 ЗУ «Про ринок електричної енергії», п. 6.5. гл. 6 розд. XI КСП).
Пунктами 1.2., 1.3. гл. 1 розд. XI КСП встановлено, що послуги з передачі електричної енергії та з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління надаються на договірних засадах на основі типових договорів згідно з порядком, визначеним цим Кодексом. Доступ до системи передачі надається Користувачу лише на підставі укладеного договору про надання послуг з передачі електричної енергії.
Договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління визначає організаційні, технічні та фінансові умови, на яких ОСП здійснює диспетчерське (оперативно-технологічне) управління в ОЕС України. Договір встановлює обов`язки та права сторін у процесі оперативного та перспективного планування, експлуатації обладнання, диспетчерського управління та балансування енергосистеми в реальному часі та її захисту в надзвичайних ситуаціях, а також формування, обробки, передачі та відображення даних під час регламентованого обміну інформацією (п. 6.1. гл. 6 розд. XI КСП).
Договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління є публічним договором приєднання та укладається на підставі типової форми договору, який затверджується Регулятором та є додатком 5 до цього Кодексу (п. 6.4. гл. 6 розд. XI КСП).
Договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління укладається шляхом приєднання користувача до умов договору згідно з наданою ним заявою-приєднання із зазначенням реквізитів користувача, енергетичного ідентифікаційного коду (EIC-коду типу Х), ECRB коду (унікального ідентифікатору учасника оптового енергетичного ринку, за наявності) та даних обраного ним ППКО (п. 6.7. гл. 6 розд. XI КСП).
Договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління вважається укладеним з дати акцепту, зазначеної у повідомленні ОСП. ОСП протягом 10 робочих днів з дня отримання заяви-приєднання та необхідної для укладення договору інформації направляє користувачу повідомлення, в якому вказує дату акцептування заяви-приєднання. Разом з листом-повідомленням про приєднання до договору ОСП направляє користувачу оформлений перелік об`єктів електроенергетики (додаток 10 до договору (виробникам/ОУЗЕ/Споживачам)), а також повертає підписаний зі свого боку примірник акта розмежування балансової належності електричних мереж та експлуатаційної відповідальності сторін (для ОСР, виробників та споживачів, приєднаних до системи передачі) (додаток 3 до Договору) (п. 6.8. гл. 6 розд. XI КСП).
Як вище встановлено судом, правовідносини сторін щодо надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління за період травень, червень 2025 року врегульовані договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління від 01.01.2024 №0525-03041-ПД, в редакції, затвердженій наказом НЕК «Укренерго» від 07.06.2024 №344, який є публічним договором приєднання.
Також судом встановлено, що на виконання цього договору у період червень, травень 2025 року позивачем надано відповідачу послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління на загальну суму 564 459,03 грн (на загальний фактичний обсяг послуги 4 752,779 МВт*год), остаточна оплата яких згідно з умовами п. 3.7. договору мала бути здійснена останнім у строк до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Зокрема, за зобов`язанням травня 2025 року – до 15.06.2025, за зобов`язанням червня 2025 року – до 15.07.2025. 
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Між тим, відповідачем не здійснено оплату за надані позивачем послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління за період травень, червень 2025 року, внаслідок чого у нього виник борг у розмірі 564 459,03 грн. 
При цьому, відповідачем визнані позовні вимоги у цій частині, про що зазначено у додаткових поясненнях за вх.№01-41/3081/26 від 28.04.2026.
Згідно з ч. ч. 1, 2, 4, 5 ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.
За таких обставин, з огляду на те, що визнання відповідачем позовних вимог в частині стягнення основного боргу, про яке зазначено у додаткових поясненнях за вх.№01-41/3081/26 від 28.04.2026, поданих уповноваженим представником відповідача (адвокатом Гребенаром О.В., який діє на підставі довіреності №11/2026 від 03.04.2026), не суперечить закону та інтересам відповідача, не порушує права та інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про прийняття визнання відповідачем позовних вимог в частині стягнення основного боргу в розмірі 564 459,03 грн та про їх задоволення.
Щодо позовних вимог про стягнення 3% річних. 
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивачем заявлено до стягнення 3% річних в розмірі 2 237,79 грн, з яких:
- 194,84 грн за період з 19.05.2025 по 15.06.2025, нараховані на суму планової вартості послуги за першу декаду травня 2025 року в розмірі 84 664,25 грн;
- 144,34 грн за період з 29.05.2025 по 15.06.2025, нараховані на суму планової вартості послуги за другу декаду травня 2025 року в розмірі 97 564,15 грн;
- 59,08 грн за період з 09.06.2025 по 15.06.2025, нараховані на суму планової вартості послуги за третю декаду травня 2025 року в розмірі 102 678,72 грн;
- 1 077,17 грн за період з 16.06.2025 по 31.07.2025, нараховані на суму фактичної вартості послуги за травень 2025 року в розмірі 284 904,14 грн;
- 203,43 грн за період з 19.06.2025 по 15.07.2025, нараховані на суму планової вартості послуги за першу декаду червня 2025 року в розмірі 91 668,23 грн;
- 141,44 грн за період з 29.06.2025 по 15.07.2025, нараховані на суму планової вартості послуги за другу декаду червня 2025 року в розмірі 101 228,02 грн;
- 49,85 грн за період з 09.07.2025 по 15.07.2025, нараховані на суму планової вартості послуги за третю декаду червня 2025 року в розмірі 86 650,81 грн;
- 367,63 грн за період з 16.06.2025 по 31.07.2025, нараховані на суму фактичної вартості послуги за червень 2025 року в розмірі 279 554,89 грн.
Отже, позивач здійснює нарахування 3% річних за прострочення поетапної оплати планової вартості послуги за кожну декаду розрахункового періоду відповідно до виставлених рахунків та за прострочення оплати за фактичний обсяг наданих послуг.
В п. 3.1. договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління зазначено, що розрахунковим періодом за цим договором є один календарний місяць.
Водночас, в п.3.5. договору визначений порядок оплати планових обсягів послуги, який полягає в поетапній оплаті планової вартості послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно із такою системою платежів і розрахунків: 1 платіж - до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду; 2 платіж - до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду; 3 платіж - до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду. 
За положеннями п. 3.7. договору оплату вартості фактичного обсягу послуги користувач здійснює до 15 числа місяця наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів надання послуги, наданих ОСП, або самостійно отриманих в за допомогою сервісу електронного документообігу (далі - Сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронній формі.
Таким чином, договором про надання послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління для розрахунку за ним встановлено для види обсягу послуги - плановий та фактичний, які використовуються одночасно та не виключають один одного. 
Отже, при розрахунку за послугу користувач та ОСП зобов`язані використовувати як плановий, так і фактичний обсяг послуги одночасно, які є взаємопов`язані та не замінюють один одного, тобто у користувача відсутнє право вибору - платити за плановий обсяг чи за фактичний обсяг. Користувач зобов`язаний здійснити оплату планового обсягу на умовах попередньої оплати протягом розрахункового місяця, а по закінченню відповідного місяця сплатити фактичний обсяг послуги, отриманої за такий розрахунковий місяць (подібний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 19.08.2022 у справі №912/1941/21).
Як оплата планової вартості послуги, так і остаточний розрахунок за фактичний обсяг послуги по суті є одним і тим самим зобов`язанням з оплати послуги, що надається у відповідному розрахунковому періоді, розподіл такого обов`язку на окремі платежі у часі (попередня оплата, остаточний розрахунок) не створює умов для припинення існування таких частин зобов`язання.
Невиконане зобов`язання зі сплати кожного чергового планового платежу існує у часі з моменту його виникнення і не припиняється по закінченню розрахункового місця, а підлягає виконанню в межах проведення розрахунку за фактичний обсяг наданої послуги.
При цьому, такий порядок жодним чином не призводить до подвійної оплати послуг, оскільки у разі дотримання користувачем умов договору та належного виконання ним своїх зобов`язань щодо поетапної оплати вартості послуг, під час здійснення остаточного розрахунку за фактично надані послуги протягом розрахункового періоду до оплати виставляється лише той обсяг послуги, який перевищує плановий та не був оплачений користувачем у складі подекадних платежів (що узгоджується з посиланнями позивача, викладеними у позові та не спростовано відповідачем під час розгляду справи). 
Оскільки укладеним між сторонами договором визначений саме такий порядок розрахунків за надану послугу, як оплата планових платежів, та оплата за актом приймання-передачі послуги, то невиконання або неналежне виконання користувачем як зобов`язання з оплати планового обсягу, так і зобов`язання з оплати фактичного обсягу послуги, отриманої за розрахунковий місяць, є порушенням виконання грошового зобов`язання і передбачає застосування правових наслідків порушення зобов`язання та настання відповідальності за порушення грошового зобов`язання, зокрема, згідно з нормами ст.ст. 611, 625 ЦК України.
Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 09.11.2022 у справі № 904/5899/21, від 24.11.2022 у справі № 927/713/21, від 14.05.2026 у справі № 918/604/25, від 02.06.2026 у справі №924/1083/25.
Одночасно, висновки Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі №914/2625/23 зводяться до необхідності виходити саме з конкретних погоджених сторонами умов договору.
Враховуючи наведене, а також те, що матеріалами справи підтверджено факт порушення відповідачем строків оплати за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління від 01.01.2024 №0525-03041-ПД, суд дійшов висновку, що у позивача виникло право вимагати сплати відповідачем 3% річних, нарахованих на суми простроченої заборгованості як з оплати планових платежів, так і з оплати фактичного обсягу послуги.
Щодо доводів відповідача про недоведеність позивачем планового обсягу послуги, вказаного в рахунках. 
Пунктом 3.3. договору передбачено, що обсяг наданої послуги визначається відповідно до розділу ХІ КСП.
За положеннями п. 3.6. договору плановий обсяг послуги, що використовується для визначення планової вартості послуги, визначається на підставі даних Адміністратора комерційного обліку (АКО) за кожну декаду розрахункового періоду.
Згідно з п. 6.6. гл. 6 розд. ХІ КСП обсяг послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління визначається для суб`єкта господарювання сукупно за всіма видами діяльності на ринку електричної енергії у період до та після приєднання ОСП до ІТС механізму, зокрема, для ОСР як обсяг розподіленої електричної енергії об`єктам/площадкам комерційного обліку споживачів, обсяг відбору технологічних витрат електричної енергії на її розподіл територією здійснення ліцензованої діяльності, як електричними мережами ОСР, так і електричними мережами інших власників та обсяг відбору електричної енергії площадкам комерційного обліку господарчих потреб ОСР.
Для визначення обсягу наданої послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління використовуються дані комерційного обліку щодо відпуску та/або відбору електричної енергії, сформовані Адміністратором комерційного обліку за площадками (точками) комерційного обліку, яким присвоєні ЕІС-коди, та відповідно до Кодексу комерційного обліку в інтервалі розрахункового періоду, затвердженого Правилами ринку, в розрізі кожного календарного дня.
Відповідно до ст. 53 ЗУ «Про ринок електричної енергії» функції адміністратора комерційного обліку покладаються на оператора системи передачі. Адміністратор комерційного обліку на ринку електричної енергії відповідно до правил ринку, кодексу комерційного обліку та інших нормативно-правових актів: здійснює адміністрування відносин щодо комерційного обліку електричної енергії шляхом забезпечення реєстрації постачальників послуг комерційного обліку, точок комерційного обліку автоматизованих систем, що забезпечують комерційний облік електричної енергії, а також контролю за дотриманням учасниками ринку електричної енергії вимог кодексу комерційного обліку; координує інформаційний обмін на ринку електричної енергії шляхом визначення регламентів та протоколів інформаційної взаємодії учасників ринку щодо обміну даними комерційного обліку електричної енергії; отримує від постачальників послуг комерційного обліку дані комерційного обліку електричної енергії, визначає їхню придатність до використання та забезпечує центральну агрегацію; надає дані комерційного обліку електричної енергії адміністратору розрахунків та іншим учасникам ринку; створює та управляє базами даних комерційного обліку електричної енергії, а також централізованими реєстрами постачальників послуг комерційного обліку, точок комерційного обліку та автоматизованих систем, що забезпечують комерційний облік електричної енергії тощо.
Пунктом 2.2.2. Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затв. постановою НКРЕПКП від 14.03.2018 №311, (ККОЕЕ), (в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин) визначено, що АКО виконує, зокрема, функції: адміністрування відносин щодо комерційного обліку електричної енергії шляхом забезпечення реєстрації ППКО, ТКО, автоматизованих систем, що забезпечують комерційний облік електричної енергії; контролю за дотриманням учасниками ринку електричної енергії вимог цього Кодексу; координації та забезпечення інформаційного обміну даними комерційного обліку на ринку електричної енергії; визначення регламентів та протоколів інформаційної взаємодії учасників ринку щодо обміну даними комерційного обліку; отримання від ППКО валідованих даних комерційного обліку; виконання перевірок повноти інформації, отриманої від ППКО, визначення помилок у даних або випадків відсутності даних, визначення її придатності до використання; інформування ППКО про стан придатності отриманих даних комерційного обліку та надання вимог щодо повторного надання належних даних для виправлення виявлених помилок; надання сертифікованих даних комерційного обліку електричної енергії адміністратору розрахунків, а також учасникам ринку та іншим заінтересованим сторонам, які пов`язані з певною ТКО. Іншим особам сертифіковані дані комерційного обліку електричної енергії надаються лише з метою та у спосіб, визначений законом; нагляду за відповідністю стану комерційного обліку на ринку електричної енергії вимогам цього Кодексу.
Згідно з п. 2.3.1. ККОЕЕ ППКО зобов`язані, зокрема: після запровадження Датахабу формувати та передавати АКО та іншим ППКО електронні документи з даними щодо переліку та параметрів ТКО, для яких вони надають послуги комерційного обліку. До дати запровадження Датахабу відповідні дані передаються оператору системи та за запитом АКО; формувати та передавати АКО, а також іншим учасникам ринку та ППКО електронні документи з даними комерційного обліку згідно з цим Кодексом, Правилами ринку та Правилами роздрібного ринку.
Формування та передача даних комерційного обліку регулюється Порядком підготовки та надання даних комерційного обліку постачальниками послуг комерційного обліку електричної енергії, який розміщений на сайті НЕК «Укренерго» за посиланням https://ua.energy/uchasnikam_rinku/administratorkomertsijnogo-obliku/formuvannya-ta-peredacha-danyh-komertsijnogo-obliku/ (Порядок).
Відповідно до п. 1.1. Порядку (в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин) ППКО мають забезпечити щоденне завантаження даних комерційного обліку електричної енергії на платформу Датахаб Адміністратора комерційного обліку (АКО).
Дані комерційного обліку в залежності від дати надання та цільового призначення класифікуються по версіям сертифікованих ДКО та релізам: сертифіковані ДКО Версії 1 – останній реліз ДКО, що використовуються для щодекадних розрахунків з АР за небаланси (декадні звіти), щодекадних розрахунків з ОСП за послуги передачі та диспетчеризації, щомісячних розрахунків з ОСР за послуги розподілу; сертифіковані ДКО Версії 2 – останній реліз ДКО, що використовується для щомісячних розрахунків з АР за небаланси (місячні звіти), місячних розрахунків з ОСП за послуги передачі та диспетчеризації, коригувальних розрахунків з ОСР за послуги розподілу; сертифіковані ДКО Версії 3 та наступних версій – останній реліз ДКО, що використовується для здійснення планових/позапланових коригувань з АР за небаланси, визначених Правилами ринку, коригувальних розрахунків з ОСП за послуги передачі та диспетчеризації, коригувальних розрахунків з ОСР за послуги розподілу (п. 1.4. Порядку).
До того ж, п. п. 5.5., 5.7.1. гл. 5 розд. V КСП передбачено, що ОСП несе відповідальність за точне та своєчасне складання прогнозного балансу електричної енергії в енергосистемі України на основі наданих Користувачами прогнозів споживання (відбору) та виробництва (відпуску) електричної енергії з урахуванням технологічних витрат електричної енергії в електричних мережах та на власні потреби електростанцій та використовує результати цього прогнозу для оперативного планування. Користувачі мають забезпечити точне прогнозування споживання (відбору)/виробництва (відпуску) електричної енергії та своєчасне надання даних ОСП. Для операторів систем розподілу прогнозування споживання електричної енергії Користувачами є прогнозом обсягу розподіленої електричної енергії та обсягу витрат електричної енергії в розподільчих мережах.
Таким чином, обсяг послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, в т.ч. який використовується для визначення планової вартості послуги, визначається позивачем, як АКО, на підставі даних щодо відпуску та/або відбору електричної енергії, які в свою чергу він отримує на платформі Датахаб від відповідача, як ППКО. 
Враховуючи наведене, з огляду на ненадання відповідачем жодних доказів на підтвердження іншого планового обсягу послуги, ніж зазначений позивачем у виставлених ним рахунках, безпідставними є доводи відповідача про недоведеність позивачем планових обсягів послуги у спірний період. 
Розрахунок 3% річних в розмірі 2 237,79 грн, який здійснений позивачем, перевірено судом та встановлено, що він відповідає обставинам справи щодо прострочення відповідача, умовам договору та чинного законодавства і є арифметично правильним.
За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 2 237,79 грн, а отже і про їх задоволення.
Щодо клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення суду на 12 місяців. 
Відповідно до ч. 1 ст. 239 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Згідно з ч. ч. 1, 3-5 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
У постанові від 28.05.2024 у справі №906/1035/23 Верховний Суд зазначив, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. При вирішенні питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, враховуються, зокрема, матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Отже, підставою для відстрочення/розстрочення виконання рішення суду можуть бути виняткові обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. При цьому, ГПК України не визначає конкретного переліку таких обставин, а тому саме суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, та встановлює факти їх наявності або відсутності.
За приписами ст. ст. 74, 76-79 ГПК України на заявника покладається обов`язок доведення існування відповідних обставин.
Основною підставою для відстрочення виконання судового рішення відповідач зазначає його складний матеріальний стан, який обумовлений повномасштабним вторгненням Російської Федерації на територію України, веденням бойових дій на території Донецької області, де він здійснює господарську діяльність.
За висновком суду, ці обставини безумовно вплинули на фінансовий стан відповідача.
Разом з цим слід зазначити, що відповідач, як юридична особа, що здійснює підприємницьку діяльність на власний ризик, враховуючи принципи, закріплені в ст.6 ЦК України, взяв на себе відповідні зобов`язання за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління від 01.01.2024 №0525-03041-ПД і об`єктивно усвідомлював усі можливі ризики ведення господарської діяльності та виконання зобов`язань за договором.
Ризики при збитковій підприємницькій діяльності несе сам суб`єкт господарювання, а відповідно нерентабельність та неприбутковість відповідача стосується діяльності самого відповідача, у зв`язку з чим наведені ризики не можуть бути ризиками іншої сторони, оскільки в протилежному випадку порушується принцип збалансованості інтересів сторін.
Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 19.02.2018 у справі №910/15430/16, від 27.04.2018 у справі №910/313/17 та від 02.05.2018 у справі №910/3816/16.
На підтвердження винятковості обставин, покладених в підставу заяви про надання відстрочення виконання судового рішення, відповідачем надано: постанови про відкриття виконавчих проваджень від 04.08.2016 №51837078, від 06.02.2019 №58295539, від 06.02.2019 №58295539, від 06.02.2019 №58295681, від 15.01.2021 №64144329, від 09.04.2024 №74647919, від 29.04.2024 №74867579, від 30.04.2024 №7488900, від 21.06.2024 №75365489, від 01.07.2024 №75423957, від 02.08.2024 №75693789, від 21.10.2024 №76354575, від 21.10.2024 №76354819, від 21.10.2024 №76355495, від 22.10.2024 №76367224, від 26.11.2024 №76655991, від 26.11.2024 №76656460, від 13.02.2025 №77171690, від 01.04.2025 №77633905, від 14.05.2025 №78081465; постанову про арешт майна боржника від 05.09.2019 №51837078; постанови про арешт коштів боржника, від 27.02.2022 №51837078, від 04.07.2024 №75365489, від 08.10.2024 №74867579; звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2023 рік, баланс (звіт про фінансові результати) станом на 31.12.2024; звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2024 рік; довідки про стан дебіторської заборгованості від 10.04.2025 №174 та від 10.04.2025 №175, згідно з якими дебіторська заборгованість споживачів та постачальників ПрАТ «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» становить станом на 01.01.2025 - 449 579 253,19 грн, станом на 01.04.2025 - 451 176 408,84 грн.
Надані відповідачем документи свідчать про зниження доходу підприємства у 2024 році (в порівнянні з 2023 роком), а також про наявність у відповідача як дебіторської, так і кредиторської заборгованості.
Разом з цим, наведені відповідачем обставини та надані докази не свідчать про неможливість виконання рішення суду у цій справі, а лише відображають результати підприємницької діяльності відповідача, що не є обставинами, з якими закон пов`язує можливість відстрочення виконання судового рішення.
Будь-якої іншої інформації (відомостей), зокрема, але не виключно, від податкового органу про відкриті рахунки в банківських установах, банківські виписки про рух коштів по рахункам, відкритим в таких банківських установах, з відображенням залишку коштів на них, якого недостатньо для виконання рішення суду, відповідачем (заявником) до суду не надано.
Крім того, фінансові труднощі відповідача не є свідченням того, що він не має можливості виконати рішення суду з урахуванням порядку примусового виконання, встановленого ЗУ «Про виконавче провадження» - у випадку недостатності грошових коштів на рахунках, стягнення може бути звернуте на майно відповідача.
Під час вирішення питання про відстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення.
Обставини запровадження в державі воєнного стану в рівній мірі стосуються як відповідача, так і позивача. Зокрема, господарська діяльність позивача, як учасника ринку електричної енергії, так само є ускладненою внаслідок обстрілів об`єктів енергетичної інфраструктури.
Тобто, наведені відповідачем обставини не є особливими та винятковими тільки для нього у порівнянні з позивачем, адже всі суб`єкти господарювання в умовах воєнного стану перебувають в однакових несприятливих для них умовах, тому в цих умовах необхідно враховувати матеріальні інтереси не лише відповідача, але й позивача.
Крім того, відповідачем не надано доказів того, що обставини, на які він посилається з метою відстрочення виконання рішення суду, зникнуть у майбутньому, що через 12 місяців його фінансове становище зміниться та підприємство отримає кошти в обсязі, достатньому для погашення стягнутих сум.
Суд звертає увагу на те, що спір виник з вини відповідача, заборгованість за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління від 01.01.2024 №0525-03041-ПД, за несплату якої нараховані 3% річних у цій справі, виникла ще у травні, червні 2025 року, що свідчить про тривале порушення прав позивача.
При цьому, відповідачем не надано жодного доказу, який би свідчив про намагання погасити наявну заборгованість.
За таких обставин, враховуючи позицію позивача, який заперечує проти відстрочення виконання рішення, з огляду на необхідність дотримання балансу інтересів як відповідача, так і позивача, які здійснюють свою господарську діяльність в умовах воєнного стану, враховуючи вину відповідача у виникненні спору, господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви відповідача про відстрочення виконання судового рішення.
Щодо розподілу судових витрат. 
Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
На підставі платіжної інструкції №В-6202 від 04.08.2025 при зверненні до суду з цим позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 6 800,36 грн (з урахуванням коефіцієнту 0,8, оскільки позов подано через підсистему «Електронний суд»).
За приписами п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 3 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
На підставі ст. ст. 129, 130 ГПК України, враховуючи, що позов задоволено в повному обсязі, а також визнання відповідачем позовних вимог в частині стягнення основного боргу в розмірі 564 459,03 грн до початку розгляду справи по суті, 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову з вимогами про стягнення основного боргу в розмірі 3 386,75 грн повертається позивачу з Державного бюджету України, судовий збір в розмірі 3 413,61 грн покладається на відповідача.
Керуючись ст. ст. 129, 191, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд 

В И Р І Ш И В:

1. Позов Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» задовольнити.
2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» (84302, Донецька обл., Краматорський р-н, м. Краматорськ, вул. Комерційна, буд. 8, ідент. код 00169845) на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25, ідент. код 00100227) основний борг в розмірі 564 459 (п`ятсот шістдесят чотири тисячі чотириста п`ятдесят дев`ять) грн 03 коп., 3% річних у розмірі 2 237 (дві тисячі двісті тридцять сім) грн 79 коп., судовий збір у розмірі 3 413 (три тисячі чотириста тринадцять) грн 61 коп.
3. Повернути Приватному акціонерному товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25, ідент. код 00100227) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 3 386 (три тисячі триста вісімдесят шість) грн 75 коп., що сплачений згідно платіжної інструкції №В-6202 від 04.08.2025 на суму 6 800,36 грн.
Накази видати після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.
Повне рішення складено 03.07.2026. 

Суддя Л.В. Ніколаєва