УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №288/69/26 Головуючий у 1-й інст. Рудник М. І. 
Номер провадження №33/4805/888/26
Категорія ч.4 ст.130, ст.124 КУпАП  Доповідач Зав`язун С. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2026 року. Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді   Зав`язуна С.М.,
за участю: секретаря   Дем`янчук Н.Д.,
захисника    Ничик А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м.Житомирі справу про адміністративне правопорушення №288/69/26 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Попільнянського районного суду Житомирської області від 18 березня 2026 року,

в с т а н о в и в:

зазначеною постановою    ОСОБА_1 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 
визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.130, ст.124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Згідно оскарженої постанови суд першої інстанції встановив, що 04 січня 2026 року о 23.41 годині ОСОБА_1 в селі Саверці по вулиці Першотравнева, Житомирського району, Житомирської області, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2103, д.н.з. НОМЕР_1 , вчинив ДТП і після приїзду наряду поліції мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, незв`язна мова, почервоніння очей, від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.10є ПДР – вживання водієм транспортного засобу після ДТП за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі.
Крім того, 04 січня 2026 року о 23.41 годині ОСОБА_1 в селі Саверці по вулиці Першотравнева, Житомирського району, Житомирської області, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2103 д.н.з. НОМЕР_1 не врахував дорожню обстановку та безпечну швидкість руху, внаслідок чого не впорався з керуванням та з`їхав в кювет, чим вчинив ДТП з механічними пошкодженнями та матеріальними збитками. Своїми діями порушив пункти 2.10є, 12.1 ПДР України.
Не погоджуючись з вказаною постановою місцевого суду, особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити. Зазначив, що відео фіксування події повинно проводитися з моменту зупинки транспортного засобу та до кінця розгляду справи, однак поліцейськими не було проведено таких дій, що є грубим порушенням процедури розгляду справи. На відеозаписі, який долучено до матеріалів справи відображено і чітко зазначено, що ОСОБА_1 викликав працівників поліції у зв`язку з тим, що з його автомобіля викрадено магнітолу та пошкоджено внутрішню частину панелі автомобіля. Приїхавши, працівниками поліції було з`ясовано причину виклику і чому саме там припарковано автомобіль (поряд з будинком). Пояснив, що в стані алкогольного сп`яніння не керував, правил ПДР не порушував. ДТП в даному випадку взагалі відсутнє, що виключає складання ч. 4 ст. 130 КУпАП. Крім того, відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б підтверджували факт керування транспортним засобом у стані сп`яніння чи відмову від проходження огляду саме під час керування, що є обов`язковою ознакою складу правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП. Таким чином, у діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення, а провадження у справі підлягає закриттю. Крім того, на наданому відеофайлі зафіксовано лише спілкування поліцейського з особою, відсутня інформація про роз`яснення особі її прав, передбачених ст. 268 КУпАП, ознаки, які можуть свідчити про обґрунтованість пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння, встановлення осіб свідків та їх наявність. Враховуючи вищенаведене, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП, підлягає закриттю згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. У справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, зокрема відсутні докази об`єктивної сторони, тобто факту вживання ним після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
Заслухавши пояснення захисника Ничик А.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
При здійсненні апеляційного розгляду скарги суд, спираючись на загальні принципи диспозитивності та змагальності судочинства, вирішує лише ті доводи і заперечення, які заявлені апелянтом в його апеляційній скарзі.
Так, за положеннями ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Нормами ст.280 КУпАП визначено, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (надалі - Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Порядком).
Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану наркотичного сп`яніння у водія транспортного засобу (наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння.
Згідно п.4 Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Пунктом 7 Інструкції передбачено, що в разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
За ч.2 ст.266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно з ч.3 цієї статті, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколами про адміністративні правопорушення судом першої інстанції загалом дотримані і висновки суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130, ст.124 КУпАП, за порушення ним п. 2.10є ПДР, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджені наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає положенням статей 283, 284 КУпАП.
Так, з протоколів про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №559102 та серії ЕПР1 №559061 від 05.01.2026 вбачається, що 04.01.2026 року о 23 год. 41 хв. в с. Саверці по вул. Першотравнева, Житомирського району, Житомирської області, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 2103 д.н.з. НОМЕР_1 , та після ДТП за його участі, вживав алкоголь, чим порушив п. 2.10 є) ПДР України, за що відповідальність передбачена за ч. 4 ст. 130, ст.124 КУпАП.
За змістом п.2.10є Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
Частиною 4 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.
В судовому засіданні захисник Ничик А.В. підтримала викладені апеляційні доводи. Суд апеляційної інстанції критично оцінює пояснення адвоката Ничик А.В., щодо невинуватості ОСОБА_1 , оскільки ці пояснення спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення №288/69/26.
Як вважає апеляційний суд винуватість ОСОБА_1 підтверджується зібраними доказами наявними в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 559102 від 05 січня 2026 року, в якому зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП; протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 559061 від 05 січня 2026 року, в якому зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП; копією постанови про адміністративне правопорушення ЕНА №6464308 від 05 січня 2026 року за ч.2 ст.126 КУпАП; розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституцією України та ст.268 КУпАП; розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу; заявкою на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлень; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відносно ОСОБА_1 ; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05 січня 2026 року відносно ОСОБА_1 ; відеодиском (відеозапис) до протоколів про адміністративні правопорушення серії ЕПР 1 № 559102, серії ЕПР1 №559061 за ч. 4 ст. 130, ст. 124 КУпАП на ОСОБА_1 ; схемою місця ДТП, яка сталась 05 січня 2026 року; рапортом працівника поліції Відділення поліції № 1 Житомирського РУП № 2 ГУНП в Житомирській області про те, що «04.01.2026 року о 23.42 годині надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 04.01.2026 року о 23.42 годині за адресою: Житомирський район, село Саверці, вулиця Першотравнева, заявник повідомив про те, що 5 хвилин тому автомобіль марки ВАЗ 2103 днз НОМЕР_1 з`їхав у кювет та поки пішов по допомогу, то викрали з автомобіля магнітолу та пошкодили тахометра та спідометра. Заявник тел.0976789471».
Як встановлено під час апеляційного розгляду, місцевий суд дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності і взаємозв`язку та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.
Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені і зібрані у визначеному процесуальним законом порядку.
Так, відеозаписом зафіксовано, що працівники поліції підходять до автомобіля, який знаходиться в кюветі. Біля даного автомобіля перебуває ОСОБА_1 . Працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 , що відповідно до ст. 40 Закону України «Про поліцію» проводиться відеофіксація даної події. ОСОБА_1 повідомляє працівника поліції, що з автомобіля викрали бензопилу та автомагнітолу. Поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння на місці чи пройти таке освідування в медичному закладі. ОСОБА_1 відмовляється та повідомляє поліцейського, що він вжив спиртне після ДТП, випив 1 літр пива (19,50 - 20,27 хвилина відеозапису). Також повідомляє, що телефонував на лінію 102, що керуючи автомобілем з`їхав в кювет. Поліцейський роз`яснює ОСОБА_1 його права і складає протоколи та інші матеріали про адміністративні правопорушення. ОСОБА_1 відмовляється підписувати протоколи та інші матеріали.
На наявному в матеріалах справи відеозаписі об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130, ст.124 КУпАП. Доводи апелянта про те, що такий доказ є неналежним та недопустимим є безпідставними, оскільки матеріали відеозапису долучені до протоколу про адміністративне правопорушення уповноваженою особою, про що свідчить відповідна відмітка, та містяться у матеріалах справи, які направлені суду.
В цьому контексті суд звертає увагу на те, що пунктом 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 № 1026 передбачена безперервність здійснення відеозапису під час виконання поліцейськими своїх службових обов`язків.
Між тим, нормативними документами, які регламентують порядок виявлення та фіксації адміністративних правопорушень, складання протоколів про адміністративні правопорушення та направлення відповідних матеріалів до суду не передбачено обов`язковості надавання усього відеозапису, здійсненого у ході виконання поліцейським своїх службових обов`язків. При цьому переривання відеозапису для складання протоколу або інших дій, не пов`язаних із безпосереднім спілкуванням поліцейських із водієм чи іншими учасниками, не є процесуальним порушенням, яке б призвело до беззаперечної неналежності такого відеодоказу.
Протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст.130, ст. 124 КУпАП складені за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.
Доводи апеляційної скарги відносно того, що дії працівників поліції під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення були неправомірними, спростовується наявним у матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери працівника патрульної поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 беззаперечно та без примусу з боку працівників поліції відмовився від законної вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння як за допомогою технічних засобів, так і в закладі охорони здоров`я. При цьому, ОСОБА_1 було попереджено про наслідки ухилення від проведення огляду та належним чином роз`яснені права та обов`язки.
Апеляційний суд критично ставиться до аргументів захисника з приводу того, що особі, яка притягується до адміністративної відповідальності не було роз`яснено його прав. Останнє спростовується наявним в матеріалах справи відеозаписом.
Стосовно висловлених заперечень щодо ознак алкогольного сп`яніння, виявлених у ОСОБА_1 , апеляційний суд зазначає наступне.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду.
Відповідно до вищезазначеної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП повинен містити ознаки сп`яніння, які поліцейський виявив у водія транспортного засобу, які стали підставою вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння. При відсутності вказаних ознак сп`яніння відсутні правові підстави для огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння.
На виконання вказаних вимог Інструкції працівником поліції були виявлені у водія ОСОБА_1 , оголошені йому та зазначені в протоколі ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, незв`язна мова. 
ОСОБА_1 , як учасник дорожнього руху, зобов`язаний знати й неухильно виконувати вимоги ПДР України та усвідомлювати про настання відповідальності за їх порушення. Володіючи та керуючи автомобілем, особа підпадала під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Реалізувавши своє право володіти автомобілем та їздити на ньому, він погодилася нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Зазначене вказує на те, що ОСОБА_1 зобов`язаний знати про заборону вживання водієм алкоголю після вчинення ДТП та до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
З наявних у матеріалах справи доказів, вбачається, що дії водія утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, якою встановлено відповідальність, зокрема, за вживання алкоголю після дорожньо-транспортної пригоди до проведення уповноваженою особою огляду на стан сп`яніння. Санкція зазначеної норми передбачає більш суворе адміністративне стягнення, зокрема штраф у розмірі 34 000 грн із позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.
Відповідно до п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху України водієві забороняється вживати алкогольні напої після дорожньо-транспортної пригоди за його участю до проведення медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння. Отже, навіть за умови правдивості наведених пояснень, такі дії є самостійним грубим порушенням вимог законодавства.
Крім того, твердження про вживання алкоголю після ДТП фактично свідчить про визнання водієм перебування у стані сп`яніння під час оформлення адміністративних матеріалів. Водночас його пояснення щодо часу вживання алкоголю не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. За таких обставин суд оцінює зазначену позицію як спосіб уникнення адміністративної відповідальності, що не спростовує встановлених у справі обставин та не впливає на правильність правової кваліфікації дій особи.
Право на правовий захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є її невід`ємним правом, однак реалізується відповідною особою самостійно з власної волі. При цьому орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення зобов`язані сприяти реалізації особою свого права на захист. За результатами судового розгляду справи факту порушення права ОСОБА_1 на захист встановлено не було.
Наведені захисником доводи не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.
При цьому, суд апеляційної інстанції враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).
Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], §41.
Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.130, ст.124 КУпАП, не надано.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції стосовно ОСОБА_1 не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,
постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Попільнянського районного суду Житомирської області від 18 березня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.130, ст.124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки, - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Сергій ЗАВ`ЯЗУН