У Х В А Л А
23 квітня 2026 року
м. Київ
справа № 462/7411/24
провадження № 61-4161ск26
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М., Фаловської І. М.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 06 березня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору:ОСОБА_4 про визнання договору недійсним,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до   ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договорукупівлі-продажу транспортного засобу (Toyota Land Cruiser 200) від 29травня 2024 року, вартість якого становить 2 300 000 грн.
Рішенням Залізничного районного суду міста Львова від 28 лютого 2025 року відмовлено в задоволенні позову.
Постановою Львівського апеляційного суду від 06 березня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.
Рішення Залізничного районного суду міста Львова від 28 лютого 2025 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову.
Визнано недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу - автомобіля Toyota Land Cruiser 200, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
26 березня 2026 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направив до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду 
від 06 березня 2026 року.
Ухвалою Верховного Суду від 02 квітня 2026 року касаційну скаргу заявника залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме для уточнення прохальної частини скарги та сплати судового збору.
Вимоги вказаної ухвали заявник виконав та подав уточнену редакцію касаційної скарги, в якій останній просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Крім цього, заявник надав суду оригінал квитанції про сплату судового збору.
У частині першій статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження 
(про відмову у відкритті касаційного провадження).
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній 
висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Підставою касаційного оскарження судового рішення заявник зазначає пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме, що суд не врахував правові висновки Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладені у постановах від 22 вересня 2022 року у справі № 125/2157/19, від 21 вересня 2022 року у справі № 908/976/19, від 01 березня 2023 року у справі № 908/976/19.
Крім того, заявник вважає, що апеляційний суд не врахував висновки, встановлені у постанові Львівського апеляційного суду від 20 лютого 2025 року у цій же справі. У вказаній постанові апеляційний суд вже встановив, що спірний автомобіль після укладення оспорюваного договору реально вибув із власності первісного набувача та був відчужений третій особі, а отже правочин від 29 травня 2024 року мав реальні майнові наслідки. Однак при ухваленні оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанції цим обставинам не надав належної оцінки та фактично дійшов протилежного висновку, визнавши договір купівлі-продажу таким, що підлягає визнанню недійсним як фраудаторний.
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу (частина восьма статті 394 ЦПК України).
Касаційна скарга подана у визначений законом строк та оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містять підставами касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
З огляду на викладене, касаційний суд дійшов висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.
Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 06 березня 
2026 року.
Витребувати із Залізничного районного суду міста Львова цивільну справу 
№ 462/7411/24 за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 про визнання договору недійсним.
Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко
О. М. Ситнік
І. М. Фаловська