Справа № 527/388/26
провадження 2/527/550/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2026 року м. Глобине
Глобинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Павлійчук А.В.,
секретаря судового засідання Козинко Ю.С.,
розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Глобинського районного суду Полтавської області в м. Глобине цивільну справу № 527/388/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: Виконавчого комітету Глобинської міської ради як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав - 
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: Виконавчого комітету Глобинської міської ради, як органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав. 
В обґрунтування позовних вимог посилається, що, позивач з 03.10.2009 по 10.03.2016 рік перебувала у шлюбі із відповідачем, який був розірваний рішенням Глобинського районного суду Полтавської області, від шлюбу мають трьох спільних дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 21.03.2016 з відповідача стягувались аліменти на утримання спільних малолітніх дітей в розмірі частки його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до їх повноліття, згідно Заочного рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 06.04.2016 року. Рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 02.12.2020 зменшено розмір аліментів на утримання спільних дітей до 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Приблизно з січня 2021 року відповідач проживає в Республіки Польща, вихованням спільних дітей не займається, життям не цікавиться, участі в навчальному процесі без поважних причин не бере. Також відповідач з 01.07.2022 не платить аліменти на утримання дітей. Позивач працевлаштована, знову вийшла заміж, повністю забезпечує дітей, вони приживають разом із нею і перебувають на її повному утриманні, тому враховуючи все прохає суд позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 батьківських прав відносно дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
В судове засідання позивач, не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просили справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги просили задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
На підставі ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Приймаючи до уваги викладене, суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
ОСОБА_2 та ОСОБА_6 є батьками неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 ), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва серія НОМЕР_2 ), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (копія свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 ).
Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 10.03.2016 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 .
Заочним рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 06.04.2016 року стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 на утримання трьох малолітніх дітей в розмірі частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 21.03.2016 і до повноліття дітей.
Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 02.12.2020 року зменшено розмірі аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 на утримання трьох малолітніх дітей з до 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.
ОСОБА_7 зареєструвала шлюб із ОСОБА_8 31.03.2020 року, після шлюбу прізвище подружжя : ОСОБА_9 ( копія свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_4 )
Згідно копії довідки про фактичне місце проживання громадянина у житловому приміщенні/будинку від 24.11.2025 № 02-43/635 позивач ОСОБА_1 , проживає разом із чоловіком ОСОБА_8 , сином ОСОБА_8 , дочкою ОСОБА_5 , дочкою ОСОБА_4 , сином ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 .
Згідно копій характеристик Глобинської ліцею № 5 Глобинської міської ради ОСОБА_3 навчається в 10-А класі, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 учениця 6-Б класу навчаються у вказаному навчальному закладі, лише мама постійно цікавить успіхами дітей, відвідує батьківські збори, спілкується з викладачами. 
Згідно копії Довідки про неотримання аліментів від 26.11.2025 № 70394/24.2-30 ОСОБА_1 дійсно не отримує аліменти в період з 01.07.2022 по 31.20.2025.
Згідно висновку комісії з питань прав дитини при виконавчому комітеті Глобинської міської ради про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 стосовно дітей - на даний час є недоцільним. ( а.с. 43-47)
Відповідно до статті 51 Конституції України кожен із подружжя має рівні права і обов?язки у шлюбі і сім?ї.
Загальні засади регулювання сімейних відносин визначено статтею 7 СК України, згідно з положеннями якої жінка та чоловік мають рівні права й обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Відповідно до статті 18 цієї Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.
У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини зазначено, що цивільне провадження у справі стосувалось сімейних відносин заявника та позбавлення його батьківських прав.
Ці питання як за національним законодавством, так і у оскаржуваному провадженні мали ґрунтуватись на оцінці особистості заявника та його поведінці (пункт 57).
Суд, вирішуючи цей спір по суті, обов`язково враховує визначені статтею 164 СК України підстави позбавлення батьківських прав.
Вирішуючи справу по суті, суд також керується положеннями Закону України «Про охорону дитинства» та нормами Сімейного кодексу України.
Зокрема, норми статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачають, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці; позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.
За приписами статті 141 Сімейного кодексу України батьки рівні у правах та обов?язках щодо дитини, зокрема мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою;  розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Статтею 150 СК України встановлений перелік обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини.
Відповідно до положень статті 155 СК України, здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини; відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства; ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Пунктом другим частини першої статті 164 СК України передбачено, що батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).
Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин.
Подібні правові висновки викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема від 08 квітня 2020 року у справі № 645/731/18, від 29 січня2020 року у справі № 127/31288/18, від 29 січня 2020 року у справі№ 643/5393/17, від 17 січня 2020 року у справі № 712/14772/17,від 25 листопада 2019 року у справі № 640/15049/17, від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц, від 24 квітня 2019 року у справі№ 331/5427/17.
Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей або зловживають своїми батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою.
При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі інші заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, і такі засоби впливу виявилися безрезультатними.
Рішенням № 107 від 30 березня 2026 року виконавчого комітету Глобинської міської ради затверджено висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 стосовно дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 . ( а.с.44).
Висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача, по відношенню до неповнолітнього сина має рекомендаційний характер та не є обов`язковим для суду ( ч. 5, 6 ст. 19 СК України).
На підставі вищенаведеного суд вказує на те, що позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.
Під час розгляду справи в судовому засіданні судом встановлено факт повного ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню його дітей, а саме не спілкування з дітьми з 2021 року, а також систематична несплата аліментів починаючи з 01.07.2022 року. Перебування відповідача за кордоном (в республіці Польща) не може бути перешкодою в перерахуванні грошових коштів, оскільки грошові кошти безготівковим рахунком перераховуються на рахунок виконавчої служби, а в подальшому виконавча служба розподіляє і здійснює перерахунок аліментів відповідній особі. Також відсутні підтвердження неможливості батька приїхати до дітей, а також наявності запрошень батька до дітей, що б вони відвідали його за його місцем знаходження, наприклад в період літніх канікул. 
Згідно вимог частини першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Серед іншого, суд враховує судову практику Верховного Суду.
Згідно вимог частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
У пунктах 15 - 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що:
- позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей;
- ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов в частині позбавлення батьківських прав, вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до ст. 164 СК України, оскільки однією з підстав позбавлення батьків батьківських прав є ухиляння від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини, що доведено позивачем на підставі ст. 81 ЦПК України наявними доказами у справі.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у цьому випадку є доцільним, позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.
Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача згідно ст.141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд
ухвалив :
Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: Виконавчого комітету Глобинської міської ради як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_6 судовий збір у розмірі 1331 грн. 50 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А. В. Павлійчук