Єд. унік. № 243/853/26
Провадження № 2/243/656/2026
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України
20 квітня 2026        м. Слов`янськ   
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді    Воронкова Д.В.,
за участю секретаря    Яковенко Ю.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Горлівської міської ради Донецької області, третя особа – Мереф`янська міська рада Харківського району Харківської області про визнання права власності,
ВСТАНОВИВ:

У січні 2026 позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, на обґрунтування якого зазначили, що їм на підставі свідоцтва про право власності на житло від 05.08.1996 належить на праві спільної сумісної власності квартира номер АДРЕСА_1 . Позивачі звернулись до державного реєстратора прав на нерухоме майно з метою державної реєстрації права власності, але отримали відмову з тих підстав, що БТІ, яке здійснювало реєстрацію права власності, знаходиться на тимчасово окупованій території, що позбавляє реєстратора можливості отримати підтвердження інформації щодо реєстрації права власності на спірну квартиру. Просять визнати за ними право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 47,27 кв.м. 
Позивачі та їх представник до судового засідання не з`явилися, представник надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, наполягала на задоволені позову, проти винесення заочного рішення не заперечувала. 
Представник відповідача до суду не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду, заяв про відкладання розгляду справи або про поважність причин неявки суду не надав. 
Представник третьої особи до судового засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність, рішення просив винести на розсуд суду. 
В зв`язку зазначеним, суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши позовні вимоги в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступні обставини.
Згідно свідоцтва про право власності на житло б/н від 05.08.1996, виданого Приватизаційною комісією при Краснолиманському відділенні Донецької залізничної дороги відповідно до розпорядження керівника органу приватизації № 4211 від 29.07.1996  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 належить на праві спільної сумісної власності квартира номер АДРЕСА_1 . Згідно реєстраційного напису, право власності на вказану квартиру зареєстровано за  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3  у «Бюро технічної інвентаризації» 13.11.1996, реєстрова книга № 1444 за реєстровим № 40210.
Згідно технічного паспорта від 29.03.1996, квартира АДРЕСА_1 має загальну площу 47,27 кв.м., житлову площу 30 кв.м. Також зазначено відомості про право власності за  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 по 1/3 за кожним.
Згідно рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області № 81327838 від 14.10.2025 щодо реєстрації права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , відмовлено у реєстрації права власності на вказану квартиру, через відсутність доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, та відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах. Через неможливість отримання інформації щодо зареєстрованого права власності на вищезазначену квартиру.
Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
З приписів ст. 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Тобто, передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивачів право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.
Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Виходячи з вищевикладеного, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачем було доведено їх право власності на спірну квартиру, проте, через відсутність можливості отримання відповідних даних з БТІ, позивачі не можуть розпоряджатися своїм майном, що порушує їх право власності, у зв`язку з чим, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 321, 328, 392 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 259, 263-268, 273? 280 ЦПК України, суд -
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Горлівської міської ради Донецької області, третя особа – Мереф`янська міська рада Харківського району Харківської області про визнання права власності, - задовольнити.
Визнати за  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ,  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 47,27 кв.м., житловою площею 30 кв. м. 
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду
Донецької області         Д.В. Воронков