Номер провадження: 22-ц/813/5804/26 
Справа № 947/2077/26
Головуючий у першій інстанції Калініченко Л. В.
Доповідач Сегеда С. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.06.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,
суддів: Громіка Р.Д.,
Комлевої О.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу ЖБК «ПРОСТРАНСТВО СЕРВІСІВ» на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 06.03.2026 року, постановлену під головуванням судді Калініченко Л.В., про відмову у видачі судового наказу у цивільній справі за заявою Обслуговуючого кооперативу ЖБК «ПРОСТРАНСТВО СЕРВІСІВ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території та витрат на оплату спожитих житлово-комунальних послуг в сумі 10 841,74 грн. та вирішення питання про стягнення судового збору,  
встановив:

15.01.2026 року Обслуговуючий кооператив (далі – ОК) ЖБК «ПРОСТРАНСТВО СЕРВІСІВ» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території та витрат на оплату спожитих житлово-комунальних послуг в сумі 10 841,74 грн. та вирішення питання про стягнення судового збору.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 06.03.2026 року у видачі судового наказу було відмовлено (а.с.42).

В апеляційній скарзі ОК ЖБК «ПРОСТРАНСТВО СЕРВІСІВ» ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали суду та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.45-49).

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється 18.06.2026 року в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим судове засідання не проводиться.
Апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції про відмову у видачі судового наказу п.1 ч.1 ст. 353 ЦПК України.
За змістом ч.2 с. 369 ЦПК України ухвали суду першої інстанції про відмову у видачі судового наказу, що передбачено п.1 ч.1 ст. 353 ЦПК України, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Апеляційний суд зазначає, що враховуючи недостатню кількість суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 8), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду даної справи в строки, передбачені національним законодавством, через участь суддів даної колегії суддів в інших цивільних, адміністративних і кримінальних справах, а також через перебування суддів Сегеди С.М. і Громіка Р.Д. на навчанні в НШСУ, датою ухвалення цього судового рішення є 18.06.2026 року.
Також слід зазначити, що копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі від 20.03.2026 року (а.с.57), згідно якої розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, та без повідомлення учасників справи, представники останніх отримали належним чином, що передбачено ст. 130 ЦПК України (а.с.58-59).
Колегією суддів було також враховано, що поштова кореспонденція направлялася боржнику ОСОБА_1 за місцем її проживання (а.с.58). Проте, поштова кореспонденція повернулася до суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.61).
Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання.
З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
З цього приводу Одеським апеляційним судом 22.04.2026 року було розміщено на офіційному веб-сайті судової влади України оголошення про повідомлення боржника ОСОБА_1 про слухання справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, що в сенсі ст. 128 ЦПК України є належним її повідомлення (а.с.63-64).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив із того, що неможливо встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи – боржника ОСОБА_1 (а.с.42). 
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.
Згідно ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.
За правилами ч.ч. 4,5 ст. 165 ЦПК України, суддя з метою визначення підсудності не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
У разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.
Для встановлення зареєстрованого місця проживання боржника необхідна наявність інформації щодо дати народження та/або РНОКПП фізичної особи.
Підстави для відмови у видачі судового наказу встановлені ст. 165 ЦПК України.
Зокрема, у ч. 9 цієї статті визначено, що  у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Судом першої інстанції було зроблено запит до відповідних органів щодо встановленого законом місця реєстрації боржника ОСОБА_1 (а.с.40).
Однак, згідно відповіді ВОМІРМП УПРЕ ГУ ДМС в Одеській області від 21.01.2026 року № 5188/1908 ОСОБА_1 , РНОКПП:: НОМЕР_1 , зареєстрованою не значиться (а.с.41).
За таких обставин, приймаючи до уваги неможливість встановити у встановленому законом порядку місце реєстрації боржника та враховуючи положення ч. 9 ст. 165 ЦПК України, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову у видачі судового наказу.

Посилання заявника апеляційної скарги на те, що в даному випадку заяву про видачу судового наказу було подано за правилами виключної підсудності – за місцем знаходження нерухомого майна, яке належить боржнику на праві власності, та відповідно до якого має місце заборгованість за комунальні послуги, не заслуговують на увагу, оскільки в даному випадку неможливо встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, що є безумовною підставою для відмови у видачі судового наказу.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Крім того, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Колегія суддів також зазначає, що Європейський суд з прав людини (далі – ЄСПЛ) вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі – Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, доводи апеляційної скарги її не спростовують, оскільки ухвалу прийнято у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 – 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,
ухвалив:

Апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу ЖБК «ПРОСТРАНСТВО СЕРВІСІВ» залишити без задоволення.
Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 06.03.2026 року про відмову у видачі судового наказу – залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда 

Р.Д. Громік

О.С. Комлева