УХВАЛА

01 липня 2026 року
м. Київ
справа № 337/5227/25
провадження № 61-8453ск26
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Макаренка Валентина Миколайовича на додаткову постанову Запорізького апеляційного суду від 25 травня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального сільськогосподарського підприємства «Запоріжзеленгосп» про стягнення середнього заробітку за час розрахунку, 
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернулася д осуду з вищевказаним позовом до комунального сільськогосподарського підприємства «Запоріжзеленгосп» (далі - КСП «Запоріжзеленгосп») про стягнення середнього заробітку за час розрахунку.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2025 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 30 квітня 
2026 року, позов ОСОБА_1 до КСП «Запоріжзеленгосп» про стягнення середнього заробітку за час розрахунку задоволено.
Стягнуто з КСП «Запоріжзеленгосп» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки під час розрахунку у розмірі 119 807,87 грн та 8 000,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу, на загальну суму 127 807,87 грн.
Стягнуто з КСП «Запоріжзеленгосп» на користь держави судовий збір у розмірі 968,96 грн.

Додатковою постановою Запорізького апеляційного суду від 25 травня 2026 року заяву ОСОБА_1 в особі представника Макаренка В. М. про ухвалення додаткового судового рішення у справі задоволено частково.
Ухвалено у справі постанову (додаткову).
У стягненні з КСП «Запоріжзеленгосп» на користь ОСОБА_1 судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом, у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн. у цій справі відмовлено.
24 червня 2026 року представник ОСОБА_1 - адвокат Макаренко В. М. через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на додаткову постанову Запорізького апеляційного суду від 25 травня 2026 року (надійшла до суду 24 червня 2026 року), у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати оскаржуване судове рішення, ухвалити нове про задоволення заяви.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, 
є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного 
у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції 
в оскаржуваному судовому рішенні; 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Макаренка В. М.  не відповідає зазначеним вище вимогам закону. 
Так, у касаційній скарзі заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права та цитує статтю 389 ЦПК України, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження. 
За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги 
з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи. 
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Макаренка Валентина Миколайовича на додаткову постанову Запорізького апеляційного суду від 25 травня 2026 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць