Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.05.2026  	Справа №607/25561/24 Провадження №2-о/607/22/2026	

місто Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: 
головуючого судді Герчаківської О. Я., 
з участю присяжних Галашин М. О.,
Олійник О. М.,
секретаря судового засідання Баб`як Н. О.,
заявника ОСОБА_1 ,
представника заінтересованої особи, 
адвоката Строценя Т. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Управління соціальної політики Тернопільської міської ради, ОСОБА_2 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна,
В С Т А Н О В И В:
 
У листопаді 2024 року представник ОСОБА_1 – адвокатка Жеребецька І. О. звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із заявою про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна.
В обґрунтування поданої заяви зазначено, що ОСОБА_2 є бабусею ОСОБА_1 з яким спільно проживає. ОСОБА_2 з 22 березня 2022 року є інвалідом ІІ групи, безстроково, та потребує стороннього догляду, який їй забезпечує її онук ОСОБА_1 . Чоловік ОСОБА_2 – ОСОБА_3 , 1937 року народження, через свій вік не може здійснювати догляд та бути опікуном дружини. Дочка ОСОБА_2 – ОСОБА_4 не може здійснювати догляд, оскільки є людиною пенсійного віку та проживає у Житомирській області.
ОСОБА_2 потребує стороннього догляду на постійній основі через розлади особистості та поведінки на ґрунті ОУГМ психоорганічним синдромом по змішаному типу з вираженим когнітивним зниженням.
У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, вона потребує постійної опіки та нагляду, які їй забезпечує заявник.
ОСОБА_1 має можливість і бажання доглядати за своєю бабусею ОСОБА_2 і бути її опікуном, а тому просить задовольнити подану ним заяву.
Ухвалою судді від 12 грудня 2024 року відкрито окреме провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Управління соціальної політики Тернопільської міської ради, ОСОБА_2 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна.
На запит суду до КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР від 23 грудня 2024 року про витребування копій матеріалів історії хвороби (або виписок із них) та амбулаторної картки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на адресу суду від цієї лікарні 08 січня 2025 року за № 03-10/95 надійшла копія виписного епікризу з медичної карти стаціонарного хворого № 14890.
Ухвалою суду від 27 січня 2025 року у справі № 607/25561/24 призначено судово–психіатричну експертизу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведення якої доручено експертам Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України». На час проведення експертизи провадження у справі № 607/25561/24 зупинено.
05 березня 2025 року від Тернопільської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» на адресу суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта у даній справі від 13 березня 2025 року № 212, у зв`язку з чим суд 11 квітня 2025 року відновив провадження у справі.
Ухвалою суду від 16 травня 2025 року залучено адвоката через Західний міжрегіональний центр з надання безоплатної правничої допомоги для участі в цивільній справі № 607/25561/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування Тернопільської міської ради, ОСОБА_2 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, з метою представництва інтересів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
16 травня 2025 року суд протокольною ухвалою вирішив надіслати матеріали цивільної справи № 607/2561/24 до Управління соціальної політики Тернопільської міської ради для прийняття рішення про погодження кандидатури опікуна ОСОБА_1 стосовно ОСОБА_2 у разі визнання її недієздатною. З 28 травня 2025 року матеріали вказаної цивільної справи перебували у віданні заінтересованої особи та були повернуті 23 лютого 2026 року до суду із поданням органу опіки і піклування виконавчого комітету Тернопільської міської ради про погодження кандидатури опікуна ОСОБА_1 стосовно ОСОБА_2 у разі визнання її недієздатною та витягом з протоколу № 1 засідання опікунської ради від 14 січня 2026 року.
У судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримав з мотивів, наведених у ній, просив задовольнити. Заявник пояснював, що є онуком ОСОБА_2 , здійснює за нею догляд, останні три роки проживає разом із бабусею. Через проблеми зі здоров`ям ОСОБА_2 має когнітивні труднощі, обмежена у пересуванні та потребує постійної сторонньої допомоги. 
Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 – адвокат Строцень Т. О. не заперечував щодо задоволення заяви ОСОБА_1 , оскільки це не буде суперечити інтересам його довірительки.
Представник заінтересованої особи Управління соціальної політики Тернопільської міської ради у судове засідання не з`явився, проте до суду надійшло письмове клопотання про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи, що не перешкоджає суду вирішувати заяву по суті.
Заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив наступне.
ОСОБА_5 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками записано – ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що вбачається із свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого 10 жовтня 1962 року ЗАГС Житомирської області (оригінал документу заповнено російською мовою).
ОСОБА_3 , 1937 року народження, отримує пенсію за віком, що стверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим 19 грудня 2003 року Управлінням Пенсійного Фонду України.
ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками записано – ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , що вбачається із свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 , виданого 06 липня 1997 року міським відділом ЗАГС.
ОСОБА_4 отримує пенсію за віком, що стверджується посвідченням серії НОМЕР_4 , виданим 28 грудня 2022 року Пенсійним Фондом України.
Згідно проведення обстеження сім`ї № 657 від 15 серпня 2023 року, який складено відповідальними особами Управління соціальної політики Тернопільської міської ради, ОСОБА_1 здійснює догляд на непрофесійній основі за ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 .
Також за змістом акту № 592 про встановлення факту здійснення особою догляду від 23 серпня 2024 року, складеного працівниками Управління соціальної політики Тернопільської міської ради, ОСОБА_1 здійснює догляд на непрофесійній основі за ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 .
Відповідно до висновку № 3703/14 КНП «ЦЕНТР ПЕРВИННОЇ МЕДИКО-САНІТАРНОЇ ДОПОМОГИ» ТМР Амбулаторія загальної практики-сімейної медицини № 11 від 02 серпня 2024 року про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, ОСОБА_2 рекомендовано отримання соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи довічно. Діагноз: розлади особистості та поведінки на ґрунті ОУГМ психоорганічним синдромом по змішаному типу з вираженим когнітивним зниженням.
На запит суду КНП «ТОКПЛ» ТОР надано відповідь № 03-10/95 від 08 січня 2025 року із долученням копій виписного епікризу з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , яка перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «ТОКПЛ» ТОР з 14 жовтня 2024 року по 24 жовтня 2024 року – 6 психіатричне відділення (підстава: медичні карти стаціонарного хворого № 14890). 
Висновком судово–психіатричного експерта № 212 від 13 березня 2025 року установлено, що ОСОБА_2 , страждає на розлади особистості та поведінки внаслідок дисфункції головного мозку з вираженим когнітивним зниженням; дане захворювання є хронічним і стійким психічним розладом; за своїм психічним станом ОСОБА_2 не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
За змістом подання орану опіки і піклування про погодження кандидатури опікуна ОСОБА_1 стосовно ОСОБА_2 у разі визнання її недієздатною, заявник бажає бути опікуном над своєю бабусею ОСОБА_2 у разі визнання її недієздатною, а відтак врахувавши витяг з протоколу № 1 засідання опікунської ради при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради від 14 січня 2026 року, опікунська рада при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради вирішила: погодити кандидатуру ОСОБА_1 в опікуни над бабусею по матері – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі визнання останньої рішенням суду недієздатною. Інших близьких родичів, які б могли здійснювати опіку стосовно ОСОБА_2 немає. Відповідно до заяв матері та діда заявника – ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , вбачається, що вони не заперечують, щоб ОСОБА_1 був опікуном своєї бабусі - ОСОБА_2 . Відповідно до заяв дружини та сестри заявника – ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , вбачається що вони не заперечують, щоб ОСОБА_1 був опікуном своєї бабусі – ОСОБА_2 
За вказаних обставин до правовідносин між сторонами підлягають застосуванню наступні норми права.
Відповідно до статті 36 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України), суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок обмеження цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Цивільна дієздатність фізичної особи є обмеженою з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.
Фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними; фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 39, частина перша статті 40 ЦК України).
Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун (частини перша-третя статті 41 ЦК України).
Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (стаття 55 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.
Тлумачення зазначених норм права дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння.
Відповідно до частини третьої статті 296 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України) заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.
Частиною третьою статті 297 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.
Суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров?я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. У виняткових випадках, коли особа, щодо якої відкрито провадження у справі про обмеження її у цивільній дієздатності чи визнання її недієздатною, явно ухиляється від проходження експертизи, суд у судовому засіданні за участю лікаря-психіатра може постановити ухвалу про примусове направлення фізичної особи на судово-психіатричну експертизу (стаття 298 ЦПК України).
Висновок експерта відноситься до засобів доказування на підставі ч. 2 ст. 76 ЦПК України.
Обов`язкове призначення судом експертизи при визнанні фізичної особи недієздатною визначено ст. 105 ЦПК України, в якій, зокрема, зазначено, що призначення експертизи судом є обов`язковим за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров`я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.
Висновком судово–психіатричного експерта № 212 від 13 березня 2025 року, який описано вище, установлено, що ОСОБА_2 не може в повній мірі розуміти значення своїх дій та керувати ними.
Висновок судово–психіатричного експерта є повним і чітким, не викликає сумнівів у його правильності, ґрунтується на дослідженні медичної документації, матеріалів цивільної справи, амбулаторному дослідженні психічного стану ОСОБА_2  та не суперечить наявним у справі доказам.
Визначення понять психічного розладу та тяжкого психічного розладу наведено у Законі України «Про психіатричну допомогу», відповідно до якого психічними розладами є розлади психічної діяльності, визнані такими згідно з чинною в Україні Міжнародною статистичною класифікацією хвороб, травм і причин смерті, а під тяжким психічним розладом розуміють розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку.
Аналіз наведених положень цивільного закону дає підстави для висновку, що недієздатність особи – це втрата можливості користуватися своїми громадянськими правами внаслідок глибоких порушень психіки.
Отже, суд може визнати фізичну особу недієздатною при наявності даних про те, що певний стан її психіки, який проявляється у хронічному, стійкому, тяжкому психічному розладі, позбавляє таку особу здатності усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.
Такі дані про психічний розлад фізичної особи та вплив цього розладу на здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними повинні бути достатніми і переконливими, в інакшому випадку будуть порушені права та законні інтереси такої особи.
Відповідно до Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах; права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; кожен має право на повагу до його гідності; кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність; права і свободи людини і громадянина захищаються судом (стаття 21, частина друга статті 22, частина перша статті 28, частина перша статті 29, частини перша, друга статті 55 Конституції України).
Обмеження щодо реалізації конституційних прав і свобод не можуть бути свавільними та несправедливими, вони мають встановлюватися виключно Конституцією і законами України, переслідувати легітимну мету, бути обумовленими суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційними та обґрунтованими, у разі обмеження конституційного права або свободи законодавець зобов`язаний запровадити таке правове регулювання, яке дасть можливість оптимально досягти легітимної мети з мінімальним втручанням у реалізацію цього права або свободи і не порушувати сутнісний зміст такого права.
За встановлених судом обставин, захворювання ОСОБА_2 є хронічним і стійким психічним розладом, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, тобто остання не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, що свідчить про недієздатність заінтересованої особи.
Опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними (стаття 58 ЦК України).
Визнання особи недієздатною та обмежено дієздатною відрізняється як за вимогами та за правовими наслідками, їх одночасна зміна не допускається. Тому особа не може бути визнана обмежено дієздатною, якщо наявна лише частина обставин, які є підставою для визнання її недієздатною (постанова Верховного Суду від 19 квітня 2021 року, справа № 755/12409/15-ц).
ОСОБА_1 просив визнати ОСОБА_2 недієздатною та призначити заявника її опікуном.
Згідно подання опікунської ради при Виконавчому комітеті Тернопільської міської ради про погодження кандидатури опікуна ОСОБА_1 стосовно ОСОБА_2 у разі визнання її недієздатною, заявник бажає бути опікуном над своєю бабусею ОСОБА_2 у разі визнання її недієздатною, відтак врахувавши витяг з протоколу № 1 засідання опікунської ради при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради від 14 січня 2026 року, опікунська рада при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради вирішила: погодити кандидатуру ОСОБА_1 в опікуни над бабусею по матері – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі визнання останньої рішенням суду недієздатною.
У статті 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.
Для ефективного виконання функцій, які покладені на опікунів та піклувальників, встановлення опіки або піклування має відбуватися за вільною згодою особи (опікуна, піклувальника), оскільки тільки за цієї умови можливе створення підопічному належних умов виховання та проживання.
З досліджених документів вбачається, що заявник погоджується бути опікуном недієздатної особи, він відповідає усім наведеним вимогам, ОСОБА_1 є онуком особи, яка визнається недієздатною, ОСОБА_2 приходиться йому бабусею по материнській лінії, він спроможний бути опікуном над недієздатною особою, ним створені усі необхідні умови для догляду за ОСОБА_2 , оскільки вони проживають разом. Інших близьких родичів, які б могли здійснювати опіку стосовно ОСОБА_2 немає. Згідно висновку № 3703/4 про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 02 серпня 2024 року, ОСОБА_2 рекомендовано отримання соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи довічно.
Управлінням соціальної політики Тернопільської міської ради встановлювалося коло членів сім`ї ОСОБА_2 , які б могли здійснювати за нею догляд, проте через вік, стан свого здоров`я чи за сімейних обставин, вони не можуть бути опікунами та такої згоди не надавали.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Управління соціальної політики Тернопільської міської ради, ОСОБА_2 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна підлягає задоволенню в повному обсязі.
В силу положень ч. 5 та ч. 6 ст. 300 ЦПК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.
Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.
Відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 264-265, 293-294, 295-300, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, 
у х в а л и в:
Заяву задовольнити.
Визнати недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Встановити опіку над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Призначити  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Визначити строк дії рішення про визнання недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - два роки, з дня набрання рішенням законної сили.
Роз`яснити  ОСОБА_1 положення ст. 300 ЦПК України, відповідно до якого скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, в разі її видужання або значного поліпшення її психічного стану здійснюється за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, членів сім`ї, органу опіки та піклування або самої особи, визнаної недієздатною.
Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті.
Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. 
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду. 

Заявник: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ; адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 .
Заінтересовані особи: Управління соціальної політики Тернопільської міської ради, код ЄДРПОУ: 03195636, місцезнаходження: вул. Лисенка, буд. 8. м. Тернопіль, 46002;
ОСОБА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ; адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 .
Повний текст рішення суду складено 18 травня 2026 року.
Головуючий         Герчаківська О. Я.

Присяжні        Галашин М. О.

Олійник О. М.