Справа 688/2413/25 
№ 2/688/158/26 

Рішення 
Іменем України
19 червня 2026 року        м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області 
у складі головуючої – судді Цідик А.Ю.,
за участю: секретаря судового засідання Романової Г.О.,
позивача ОСОБА_1 ,
представників відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань у м. Шепетівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , Шепетівської міської ради, Акціонерного товариства «УКРЗАЛІЗНИЦЯ», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Державне підприємство «Ліси України», про визнання права власності за набувальною давністю,
встановив:
1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , Шепетівської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю, посилаючись на те, що з 2004 року вона добросовісно, вільно, безперервно i безперешкодно використовує в господарських цілях двоповерхове приміщення на території Шепетівського району загальною площею 99,9 кв.м. Дане майно вона утримує, здійснює поточні ремонти, факт свого володіння майном не приховує, строк володіння майном не переривався з 2004 року протягом строку набувальної давності. Дане майно їй передав у користування її батько ОСОБА_4 , однак без оформлення будь-яких договорів, відповідно правова підстава володіння даним майном у неї відсутня.
На даний момент відсутня реєстрація права власності на даний об`єкт як на нерухоме майно за будь-ким, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майна №431814916 та №431822597 від 18.06.2025. Факт придбання ОСОБА_4 майна підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №98 від 23.06.1988.
Майно знаходиться поза межами населеного пункту у межах території Шепетівської міської територіальної громади поблизу населеного пункту с. Пліщин, адреса майну нe присвоювалась. 
Просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на двоповерхове нежитлове приміщення загальною площею 99,9 кв.м., розташоване на території Шепетівської міської територіальної громади поблизу населеного пункту с. Пліщин.
Позивач у судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. У своїх письмових поясненнях зазначила, що вона як володілець майна в момент заволодіння ним була впевнена у правомірності заволодіння, не знала і не могла знати як це майно створювалось і кому могло належати до придбання батьком, вважала батька законним попереднім власником. Вона не знала і не могла знати про те, що володіє чужим майном, яке взагалі не має власника, тобто ті обставини, які обумовили її володіння, не давали і не могли давати їй як володільцю сумніву щодо правомірності її володіння майном. Вона поводилась i поводиться з майном як власник, добросовісно, вільно і відкрито, безперервно ним володіє з 2004 року. Вона отримала дане майно за таких обставин, що є достатніми для визнання права власності на нього. За весь час її володіння майном на це майно не претендували жодні особи, ніхто не заявляв майнових претензій, ніхто ним не цікавився, майно було у повному її безтитульному володінні. Спірне майно ніколи не мало статусу службового житла. У червні 2025 року, отримавши інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, вона виявила, що об`єкт її володіння не має відомого власника, оскільки право власності ні за ким не зареєстровано. Їй не відомо хто міг бути власником даного майна, хто його побудував. Згідно описів цілісного майнового комплексу водокачки «Кам`янка» такий об`єкт не значиться у складі майнового комплексу, отже АТ «Укрзалізниця» не є його власником. Спірний об`єкт не є житловим і вона не використовувала його як житло чи службове житло. В складі цілісного майнового комплексу також відсутні житлові приміщення. Даний об`єкт не розташований на території земельної ділянки виділеної АТ «Укрзалізниця» і не має відношення до водокачки «Кам`янка», що чітко простежується в кадастровому плані, водокачка і земельна ділянка на якій вона розташована відноситься до Славутської ОТГ, а дане спірне приміщення знаходиться на земельній ділянці Шепетівської міської територіальної громади. Майнові претензії на приміщення вперше відповідач АТ «Українська залізниця» висловила у своїх поясненнях поданих через електронний суд 29.09.2025 року, і така позиція більше схоже на необізнаність про склад майнового комплексу - водозабірних споруд для водопостачання станції Шепетівка, який є на балансі Козятинського БМЕУ-2. Наявними правовстановлюючими документами та інвентарними справами не підтверджується, що спірне майно належить чи могло належати АТ «Українська залізниця». Вважає, що нею доведено наявність сукупності обставин необхідних для набуття права власності за набувальною давністю, а саме її добросовісне, відкрите та безперервне володіння нерухомим майном, відповідачами не надано належних доказів на спростування зазначених обставин. 
Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні позов визнав, пояснив, що працював машиністом в Козятинській філії Укрзалізниці. Біля водокачки в лісі знаходилося безхазяйне приміщення, яке він зайняв, облаштував і добудував. Сплатив за нього кошти в касу підприємства та підписав з директором договір про його купівлю-продаж. З 2004 року цим приміщенням відкрито і безперервно володіє та користується його донька, яка думала, що він є власником.
Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні позов визнала, посилаючись на те, що відсутні будь-які докази, які б підтверджували право власності чи володіння спірним об`єктом АТ «Укрзалізниця». Об`єкт нерухомого майна знаходиться поза територією АТ «Укрзалізниця», є самочинно побудованим та правомірно використовувався спочатку ОСОБА_4 , а з 2004 року – його донькою ОСОБА_1 . В 1988 році ОСОБА_4 придбав цей об`єкт у начальника Козятинського відділення Південно-Західної залізниці, оскільки працював бригадиром машиністів водокачки «Кам`янка». Вказаний договір є нікчемним в силу закону, а тому право власності на об`єкт не виникло. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру ОСОБА_4 сплатив за приміщення в касу підприємства 876 руб. З тих пір і до 2004 року він правомірно володів та користувався цим приміщенням. З 2004 року цим приміщенням відкрито володіє його донька. Ця територія огороджена від об`єктів водокачки. Відповідно до свідоцтва про право власності від 31.12.2014 державі в особі Міністерства інфраструктури України належить комплекс площею 297,8 кв.м в с. Пліщин Шепетівського району. Комплексом на праві господарського відання володіє ДТГО «Південно-Західна залізниця», а зараз його правонаступник – АТ «Укрзалізниця». Відповідно до рішень виконкому Пліщинської сільської ради від 20.09.2013 № 32, від 10.2014 №37 для об`єктів комплексу: насосна станція, склад для хлору, кіоски над свердловиною №1-7, які знаходяться на балансі Козятинського будівельно-монтажного експлуатаційного управління №2 та розташовані на землях Пліщинської сільської ради визначено адресу вул. Славутська, № 9 с. Пліщин. У комплекс входять будівлі машинного відділення водонапірної станції Козятинського будівельно-монтажного експлуатаційного управління №2. Спірне приміщення до складу комплексу не входить. Відповідно до ситуаційного плану земельної ділянки на території Шепетівської міської територіальної громади поблизу с. Пліщин спірний об`єкт нерухомості розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 6825586000:02:023:0004, яка належить Шепетівській міській територіальній громаді. Відповідно до Державного акта на право постійного користування землею частину земельної ділянки передано у постійне користування Козятинській дистанції водопостачання та сантехспоруд ПЗЗ – для водопостачання станції Шепетівка, на ній розташовані 7 артсвердловин, інша частина земельної ділянки, на якій розташований об`єкт, перебуває у постійному користуванні ДП «Ліси України». Даних про те, що вказане нежитлове приміщення перебуває на балансі АТ «Укрзалізниця» матеріали справи не містять. Є всі підстави стверджувати, що вказане майно є безхазяйним, тобто не має власника або власник невідомий.
Представник АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» у судовому засіданні позов не визнала з підстав, викладених у письмових поясненнях. Давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала i нe повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. ОСОБА_1 знала, що законних підстав
використовувати нежитлове приміщення немає. Так як Залізниця надала можливість користуватись та облаштувати кращі умови будівлі, як працівнику залізниці ОСОБА_4 . Позов про визнання права власності за набувальною давністю не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника i завжди знала, хто є власником. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем у витребуванні якого його власнику було відмовлено.
Враховуючи, що позивач не набув права власності на спірне приміщення, натомість за життя первісного квартиронаймача набули право користування спірним майном і це право ніким не оспорювалось, та приймаючи до уваги тe, що сам по собі факт користування позивачем цим майном не є підставою для виникнення у нього права власності за набувальною давністю.
Зазначене нерухоме майно є державним, знаходиться в господарському віданні, правомірному та добросовісному володінні Залізниці та перебуває на балансі Філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» ПАТ «Укрзалізниця», що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно № 31979804 від 31.12.2014 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 31980235 від 31.12.2014 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їx обтяжень № 31997985 від 31.12.2014 року. З моменту побудови цього об`єкту він безперервно експлуатуються виключно Залізницею.
Вищезазначений об`єкт нерухомого майна розташований в межах смуги відведення земельної ділянки, яка надана у постійне користування Залізниці. Це майно входить до складу підприємства як єдиного майнового комплексу.
Майно залізничного транспорту, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 № 311 «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю)», до комунальної власності не передавалось.
Дана будівля знаходиться на території Водокачка «Кам`янка», є стратегічним об`єктом АТ «Укрзалізниця» з огородженим парканом без доступу сторонніх осіб і з неможливістю знаходження на її території сторонніх об`єктів. Приватизація державного майна, тим паче стратегічних об`єктів які є службовими, заборонена. Житловий кодекс України регулює питання користування службовими жилими приміщеннями. Позивач якраз i є користувачем.
Додатково представник АТ «Укрзалізниця» зазначила, що документи про перебування спірного об`єкта на балансі АТ «Укрзалізниця» чи її філій у неї відсутні, припускає, що вони знищені під час пожежі в архіві. 
Представник Шепетівської міської ради у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності.
Представник Державного підприємства «Ліси України» у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.
2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 30.06.2025 відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання на 04.09.2025. 04.09.2025 представник АТ «Укрзалізниця» подала до суду заяву про вступ у справу як представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача та відкладення судового засідання. 04.09.2025 підготовче судове засідання відкладено на 30.09.2025 за клопотанням представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. 30.09.2025 до суду надійшли пояснення представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. Ухвалою суду від 30.09.2025 клопотання позивача задоволено, залучено до участі в справі як співвідповідача АТ «Укрзалізниця», підготовче судове засідання відкладено на 21.10.2025. 21.10.2025 представник відповідача Яремчука А.П. подала до суду заяву про долучення до матеріалів справи доказів та клопотання про допит свідків. 21.10.2025 представник відповідача АТ «Укрзалізниця» подала до суду клопотання про відкладення підготовчого судового засідання та продовження строку проведення підготовчого провадження для надання обґрунтованого відзиву на позов та надання належних доказів. Ухвалою суду від 21.10.2025 клопотання представника відповідача АТ «Укрзалізниця» задоволено та продовжено строк підготовчого провадження у справі, підготовче судове засідання відкладено 06.11.2025, клопотання представника відповідача Яремчука А.П. про долучення доказів задоволено, долучено до матеріалів справи копії інвентарних справ.
28.10.2025 до суду надійшли письмові пояснення позивача. Ухвалою суду від 06.11.2025 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 10.12.2025. 10.12.2025 судове засідання відкладено на 12.01.2026 за клопотанням представника відповідача Яремчука А.П. 12.01.2026 судове засідання відкладено на 28.01.2026 у зв`язку з відсутністю електроенергії. 28.01.2026 судове засідання відкладено на 24.02.2026 за клопотанням представника відповідача АТ «Укрзалізниця». 24.02.2026 судове засідання відкладено на 24.03.2026 для виклику спеціаліста. 24.03.2026 судове засідання відкладено на 16.04.2026 за клопотанням представника відповідача АТ «Укрзалізниця». 15.04.2026 до суду надійшли додаткові пояснення представника відповідача АТ «Укрзалізниця». 16.04.2026 судове засідання відкладено на 05.05.2026 за клопотанням представника відповідача Яремчука А.П. 05.05.2026 представник відповідача Яремчука А.П. подала до суду клопотання про долучення до матеріалів справи доказів. 05.05.2026 позивач подала до суду клопотання про залучення до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Державне підприємство «Ліси України». Ухвалою суду від 06.05.2026 клопотання позивача задоволено, залучено до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Державне підприємство «Ліси України», судове засідання відкладено на 21.05.2026. 21.05.2026 судове засідання відкладено на 09.06.2026 за спільним клопотанням представника відповідача Яремчука А.П. та представника відповідача ОСОБА_3 09.06.2026 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення.
3.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу будівлі від 23.06.1988, укладеного між ОСОБА_4 (батьком позивача) та начальником Козятинського відділення Південно-Західної залізниці, ОСОБА_4 передана нежитлова цегляна будівля шириною 7 м, довжиною 11 м, висотою 3,5 м, вартістю 876 руб. 
В подальшому ОСОБА_4 добудував вказане приміщення та збільшив його площу, яка відповідно до даних технічного паспорта становить 99,9 кв.м.
У 2004 році вказаним приміщенням заволоділа донька ОСОБА_4 , позивачка ОСОБА_1 , будучи переконаною, що її батько є власником майна, що ніким не оспорюється та підтверджується показаннями свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , довідкою Улашанівської сільської ради від 10.02.2025.
Вказане нежитлове приміщення загальною площею 99,9 кв.м розташоване поблизу населеного пункту с. Пліщин Шепетівського району на земельній ділянці з кадастровим номером 6825586000:02:023:0004, яка належить Шепетівській міській територіальній громаді та перебуває у постійному користуванні ДП «Ліси України», що зокрема підтверджується даними ситуаційного плану земельної ділянки, складеного сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_7 , довідкою Шепетівського міського голови від 23.08.2024. 
Відповідно до Державного акта на право постійного користування землею І-ХМ № 000756, земельна ділянка поблизу населеного пункту с. Пліщин Шепетівського району без кадастрового номеру, на якій частково перебуває спірне приміщення, перебуває у постійному користуванні АТ «Укрзалізниця» для водопостачання станції Шепетівка. 
Відповідно до технічної документації, а саме технічного паспорта, витягу з реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічне обстеження ЄДЕССБ № 25 від 12.05.2025, звіту про проведення технічного обстеження нежитлової будівлі від 12.05.2025 будівля загальною площею 99,9 кв.м, що складається із приміщень 1 поверху: гаража площею 491 кв.м., приміщень 2 поверху: коридору 2 плошею 11,3 кв.м., вбиральні 3 площею 3,2 кв.м., кабінету 4 площею 11,1 кв.м., кабінету 5 площею 14,0 кв.м., кабінету 6 площею 11,2 кв.мготова до експлуатації, недоліків та дефектів не виявлено, встановлена можливість надійної та безпечної експлуатації.
Відповідно до свідоцтва про право власності від 31.12.2014 державі в особі Міністерства інфраструктури України належить комплекс площею 297,8 кв.м в с. Пліщин Шепетівського району. Комплексом на праві господарського відання володіє ДТГО «Південно-Західна залізниця», а зараз – АТ «Укрзалізниця». Відповідно до рішень виконкому Пліщинської сільської ради від 20.09.2013 № 32, від 10.2014 №37 для об`єктів комплексу: насосна станція, склад для хлору, кіоски над свердловиною №1-7, які знаходяться на балансі Козятинського будівельно-монтажного експлуатаційного управління №2 та розташовані на землях Пліщинської сільської ради визначено адресу вул. Славутська, № 9 с. Пліщин. 
Згідно інвентарних справ, що виготовлені на замовлення Козятинського БМЕУ № 2 ДТГО «ПЗЗ» на будівлі і споруди на території водокачки «Кам`янка», у комплекс водокачки с. Кам`янка входять будівля машинного відділення водонапірної станції Козятинського будівельно-монтажного експлуатаційного управління №2, будівля сховища для хлору, будівлі над свердловинами 1-7. 
Відповідно до листа директора Департаменту майнової політики AT «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» від 27.04.2026 на балансі виробничого структурного підрозділу «Київська дирекція» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» AT «Укрзалізниця» за адресою: Хмельницька область, Шепетівський район, с. Пліщин, вул. Славутська, 9, обліковується комплекс об`єктів, внесений до статутного капіталу АТ «Укрзалізниця» та на який оформлено Свідоцтво про право власності від 31.12.2014 серія НОМЕР_1 , індексний номер 31979804, а саме: - склад для хлору, інв. № 8960100000238; - насосна станція, інв. № 8960100000742; - кіоск над свердловиною, 1нв. № 8960100000743; - кіоск над свердловиною, 1нв. № 8960100000744; - кіоск над свердловиною, 1нв. № 8960100000745; - кіоск над свердловиною, 1нв. № 8960100000746; - кіоск над свердловиною, 1нв. № 8960100000747; - кіоск над свердловиною, 1нв. № 8960100000748; - насосна станція над свердловиною, 1нв. № 8960100000756; не підлягають державній реєстрації: - артезіанська свердловина, iHB. № 8960204002596; - артезіанська свердловина, iHB. № 8960204002597; - артезіанська свердловина, iHB. № 8960204002598; - артезіанська свердловина, iHB. № 8960204002599; - артезіанська свердловина, iHB. № 8960204002600; - артезіанська свердловина, iHB. № 8960204002601; - артезіанська свердловина, iHB. № 8960204002602; - резервуар наземний 3/6 Кам`янка, 1нв. № 8960204002717; - резервуар наземний 3/6 Кам`янка, 1нв. № 8960204002720. Зазначені основні засоби розташовані на земельній ділянці площею 2,73 гa, на яку оформлено Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою від 01.06.1998 Серя І-ХМ № 000756. Відповідальний землекористувач - регіональна філія «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця».
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що з 1990 року працював машиністом на Укрзалізниці. Станом на момент початку його трудової діяльності біля огородженої та охоронюваної водокачки Кам`янка розташована нежитлова будівля в лісі. Знає, що нею користувався ОСОБА_4 , який працював до нього. З 2004-2005 років цим приміщенням користувалася донька ОСОБА_4 – ОСОБА_1 . Це приміщення не відноситься до комплексу водокачки, який включає в себе насосну станцію, свердловини та резервуари для води, сховище для хлору та є стратегічним об`єктом, який охороняється. Нежитлова будівля знаходиться на достатній відстані від водокачки, має свою огорожу, окремий заїзд в лісі. Власник приміщення йому невідомий.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що з 1980 по 1983 роки працював на водокачці Кам`янка. Неподалік водокачки знаходилося занедбане безхазяйне нежитлове приміщення, без вікон і дверей. Це приміщення до комплексу водокачки не відносилося, залізниця його не обслуговувала, має окремо огороджену територію та заїзд в лісі. Пізніше приміщенням став користуватися ОСОБА_4 , а потім його донька. На даний час це двоповерхове нежитлове приміщення з вікнами та дверима.
Допитаний у судовому засіданні спеціаліст ОСОБА_8 суду пояснив, що є експертом з технічного обстеження будівель ПП «Шепетівське РБТІ». За наказом керівництва для технічного обстеження будівлі здійснив виїзд в ліс біля с. Кам`янка в район водокачки. Оглянув двоповерхове нежитлове приміщення, розташоване на відстані близько 30 м від території водокачки та зафіксував всі необхідні дані в технічному паспорті. Зробив висновок, що будівля придатна до експлуатації, порушення норм ДБН не зафіксовано. Приміщення має огорожу та візуально не належить до території водокачки.
4. Норми права, які застосував суд.
Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 ЦК України).
Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті 317 ЦК України).
Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства (частини перша та друга статті 319 ЦК України).
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).
Відповідно до ч. 1-3 ст. 335 ЦК України безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий. Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих медіа. Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність. Безхазяйні рухомі речі можуть набуватися у власність за набувальною давністю, крім випадків, встановлених статтями 336, 338, 341 і 343 цього Кодексу.
Відповідно до частин першої, четвертої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.
5. Оцінка суду.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України під час вибору і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, таких як: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю.
Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 ЦК України необхідно виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном). Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для правомірного володіння майном.
Отже, йдеться про добросовісне, безтитульне заволодіння майном особою, яка у подальшому може претендувати на набуття цього майна у власність за набувальною давністю.
Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном, то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може набути право власності на нього, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном.
Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю, якщо воно прийнято в експлуатацію.
Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник.
Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у ЦК України строк, що різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), яка перебуває у володінні певної особи. Для нерухомого майна такий строк складає десять років.
Набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності.
Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17.
У постановах від 15 листопада 2022 року у справі № 293/1061/21, від 15 червня 2023 року у справі № 359/8844/20, від 21 лютого 2024 року у справі № 756/6953/2017 Верховний Суд зазначив, що позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником.
У постанові від 1 серпня 2018 року у справі № 201/12550/16-ц (провадження № 61-19156св18) Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду зазначив, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідним є встановлення, зокрема добросовісності та безтитульності володіння. За висновком Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, наявність у володільця певного юридичного титулу унеможливлює застосування набувальної давності. При цьому безтитульність визначена як фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Отже, безтитульним є володіння чужим майном без будь-якої правової підстави. Натомість володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.
За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем, і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.
Як встановлено у справі, поблизу населеного пункту с. Пліщин Шепетівського району на земельній ділянці з кадастровим номером 6825586000:02:023:0004, яка належить Шепетівській міській територіальній громаді та перебуває у постійному користуванні ДП «Ліси України», розташовано нежитлове приміщення загальною площею 99,9 кв.м. 
Земельна ділянка поблизу населеного пункту с. Пліщин Шепетівського району без кадастрового номеру, на якій частково перебуває спірне приміщення, перебуває у постійному користуванні АТ «Укрзалізниця» для водопостачання станції Шепетівка. 
Відповідно до наявної в матеріалах справи технічної документації, будівля загальною площею 99,9 кв.м готова до експлуатації, недоліків та дефектів не виявлено, встановлена можливість надійної та безпечної експлуатації.
Згідно з довідкою Улашанівської сільської ради від 10.02.2025 на адміністративній межі колишньої Цвітоської сільської ради та Пліщинської сільської ради знаходиться приміщення, яке використовується ОСОБА_1 в господарських цілях з 2004 року. Найближчий населений пункт до приміщення – с. Кам`янка Шепетівського району.
Відповідно до свідоцтва про право власності від 31.12.2014 державі в особі Міністерства інфраструктури України належить комплекс площею 297,8 кв.м в с. Пліщин Шепетівського району. Комплексом на праві господарського відання володіє ДТГО «Південно-Західна залізниця», а зараз – АТ «Укрзалізниця». Відповідно до рішень виконкому Пліщинської сільської ради від 20.09.2013 № 32, від 10.2014 №37 для об`єктів комплексу: насосна станція, склад для хлору, кіоски над свердловиною №1-7, які знаходяться на балансі Козятинського будівельно-монтажного експлуатаційного управління №2 та розташовані на землях Пліщинської сільської ради визначено адресу вул. Славутська, № 9 с. Пліщин. 
Згідно інвентарних справ, що виготовлені на замовлення Козятинського БМЕУ № 2 ДТГО «ПЗЗ» на будівлі і споруди на території водокачки «Кам`янка», у комплекс водокачки с. Кам`янка входять будівля машинного відділення водонапірної станції Козятинського будівельно-монтажного експлуатаційного управління №2, будівля сховища для хлору, будівлі над свердловинами 1-7. 
Відповідно до плану зовнішніх меж до Державного акта на право постійного користування землею І-ХМ № 000756, на території земельної ділянки, яка передана у постійне користування для водопостачання станції Шепетівка розташовані артсвердловини № 1-7 та будівлі насосної станції водокачки.
Будь-яких доказів того, що спірне приміщення входить до складу об`єктів, внесений до статутного капіталу АТ «Укрзалізниця» та перебуває на балансі Товариства чи його структурних підрозділів, матеріали справи не містять та представником відповідача суду надано не було. Так само відсутні докази того, що вказаний об`єкт нерухомості мав статус службового житла.
На даний момент відсутня реєстрація права власності на даний об`єкт як на нерухоме майно за будь-ким, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майна № 431814916 та № 431822597 від 18.06.2025.
Отже, встановлені фактичні обставини справи дають підстави для висновку, що вказаний об`єкт нерухомого майна на момент його заволодіння ОСОБА_1 був безхазяйним майном, оскільки він не має власника та власник невідомий.
Договір купівлі-продажу будівлі від 23.06.1988 між ОСОБА_4 та начальником Козятинського відділення Південно-Західної залізниці є нікчемним в силу закону, а тому ОСОБА_4 ніколи не набував права власності на неї.
Шепетівською міською радою як органом місцевого самоврядування процедура взяття на облік безхазяйної нерухомої речі та передача за рішенням суду у комунальну власність відповідно до статті 335 ЦК України не ініціювалася.
Сукупністю доказів у справі підтверджено, що позивач володіє вказаним майном як власник, і ніколи не знала і не могла знати, хто є титульним власником спірного нерухомого майна, яке є безхазяйним, оскільки її батько ОСОБА_4 не набув і не міг набути право власності на підставі нікчемного правочину.
Вказані обставини з врахуванням наявності статусу безхазяйного майна дають можливість застосування у даному випадку положень статті 344 ЦК України. У цій справі саме йдеться про добросовісне безтитульне заволодіння майном особою.
Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).
Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі «Дж. К. та Інші проти Швеції» («J.K. AND OTHERS v. SWEDEN») ЄСПЛ наголошує, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи є вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри». 
Під час судового розгляду відповідачем не доведено ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень, натомість позивачем доведено належними і допустимими доказами наявність всіх обставин, передбачених статтею 344 ЦК України, необхідних для набуття права власності за набувальною давністю, тому вона є добросовісним набувачем спірного приміщення, відкрито і безперервно понад 10 років користується майном як власник, що є достатніми підставами для набуття права власності на нього за правилами статті 344 ЦК України.
Керуючись ст. 263-265 ЦПК України, ст. 344 ЦК України, суд
ухвалив:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , Шепетівської міської ради, Акціонерного товариства «УКРЗАЛІЗНИЦЯ», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Державне підприємство «Ліси України», про визнання права власності за набувальною давністю задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на двоповерхове нежитлове приміщення загальною площею 99,9 кв.м, розташоване на території Шепетівської міської територіальної громади поблизу населеного пункту с. Пліщин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );
відповідачі - ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), Шепетівська міська рада (вул. Соборності, 4 м. Шепетівка Хмельницької області; ЄДРПОУ 34175421), Акціонерне товариство «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» (вул. Тверська, 5 м. Київ, ЄДРПОУ 40075815);
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Державне підприємство «Ліси України» (вул. Шота Руставелі, 9А м. Київ, ЄДРПОУ 44768034).

Суддя Алла ЦІДИК