Справа № 591/4406/26
Провадження № 2/591/1648/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2026 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого судді – Северинової А.С.,
з участю секретаря судового засідання – Волкової Є.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми цивільну справу № 591/4406/26 за позовом  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сумихімпром» про стягнення заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2026 року ОСОБА_1 , інтересах якої діє представник – адвокат Сергеєва С.А., звернулася до суду з даним позовом та свої вимоги мотивує тим, що вона працювала в АТ «Сумихімпром» з 1991 року. 30 вересня 2025 року її було звільнено з роботи з посади вагаря за власним бажанням. Зазначає, що на підприємстві порушуються строки виплати заробітної плати, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість з виплати заробітної плати в сумі 49779 грн 71 коп. Зауважує, що у встановлений законом строк вона не звернулася до суду у зв`язку з тим, що їй обіцяли виплатити заборгованість в добровільному порядку та роз`яснювали, що в разі звернення до суду вона отримає суму заборгованості пізніше.
Посилаючись на вказані обставини, позивачка просить поновити строк звернення до суду як такий, що пропущений з поважних причин, та стягнути з відповідача на її користь заборгованість із заробітної плати в сумі 49779 грн 71 коп.
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 11 травня 2026 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 03 липня 1991 року по 30 вересня 2025 року працювала в АТ «Сумихімпром» вагарем в загоні воєнізованої охорони (а.с. 7-8).
На підставі наказу від 30 вересня 2025 року за № 322 ОСОБА_1 звільнена з підприємства за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України (а.с. 8 на звороті).
Відповідно до повідомлення начальника сектору податкового обліку АТ «Сумихімпром» Марини Сороки, з яким 30 вересня 2025 року позивачку було ознайомлено під підпис, сума, яка належить їй до виплати при звільненні з 30 вересня 2025 року на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням складає: по заробітній платі – 49 779 грн 71 коп. (а.с. 9).
Відповідно до статті 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Згідно вимог статей 94, 97, 115 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати встановлюється за погодженням сторін, у відповідності до форм і систем оплати праці, норм праці, а також з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством.
Відповідно до ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів – представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Як передбачено ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.
Згідно з ч. 2 ст. 233 КЗпП України із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116 КЗпП України).
З наведеної норми вбачається, що визначений ч. 2 ст. 233 строк звернення до суду із позовом повинен обраховуватися з дня отримання працівником письмового повідомлення про суми, нараховані йому при звільненні. Ураховуючи, що з повідомленням позивачка була ознайомлена у день звільнення, перебіг строку звернення до суду розпочався 30 вересня 2025 року.
Відповідно до статті 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року.
Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку звернення до суду, позивачка зазначила, що з дати звільнення сподівалася на добровільне виконання підприємством обов`язку по сплаті заборгованості.
Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку, суд виходить з приписів ст.ст. 43, 55 Конституції України про те, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується; держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (частини перша, друга, четверта, сьома статті 43 Основного Закону України). Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (частина перша статті 55 Конституції України). На переконання суду, враховуючи предмет спору, доводи позивача щодо поважності причин пропуску такого строку, а також те, що з дня отримання позивачем 30 вересня 2025 року письмового повідомлення про суму, яка належить їй до виплати при звільненні, до дня подачі позивачем позовної заяви до суду, а саме: 21 квітня 2026 року, минуло не більше одного року, суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення такого строку.
Таким чином, ураховуючи обставини того, що станом на день звільнення ОСОБА_1 з роботи заробітна плата у розмірі 49779 грн 71 коп. їй виплачена не була, а також вказана сума заборгованості не виплачена позивачу і станом на день розгляду даної справи в суді, протилежного відповідач не довів, а матеріали справи вказаних доказів не містять, тому вказана сума заборгованості із заробітної плати підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. 
Отже, позов підлягає задоволенню.
Судові витрати підлягають розподілу в порядку, встановленому ст. 141 ЦПК України.
Оскільки позов задоволено, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1064 грн 96 коп. (3328 грн * 0,4 * 0,8), ураховуючи, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при подачі позову на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 18, 76-82, 141, 263-265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом до Акціонерного товариства «Сумихімпром» про стягнення заробітної плати.
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з Акціонерного товариства «Сумихімпром» на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати в сумі 49779 грн 71 коп. 
Стягнути з Акціонерного товариства «Сумихімпром» на користь держави судовий збір в сумі 1064 грн 96 коп.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: Акціонерне товариство «Сумихімпром», адреса: м. Суми вул. Харківська, п/в 12, ЄДРПОУ 05766356.
Повне судове рішення складено 12 червня 2026 року.

Суддя А.С. Северинова