Справа № 717/1017/26
Номер провадження 3/717/326/26

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2026 року      селище Кельменці
Суддя Кельменецького районного суду Чернівецької області Кудиба З. І., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої,
ВСТАНОВИЛА:
До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 656105 з доданими матеріалами, складений стосовно громадянки ОСОБА_1 .
У протоколі зазначено, що 01 травня 2026 року за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , будучи матір`ю малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухилялася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо належного виховання та нагляду за своїм сином.
Унаслідок неналежного виконання батьківських обов`язків малолітній ОСОБА_2 01 травня 2026 року залишив місце свого проживання та пішов у невідомому напрямку, чим було створено загрозу його життю та здоров`ю. Таким чином, ОСОБА_1 порушила вимоги статті 150 Сімейного кодексу України щодо обов`язку батьків забезпечувати належне виховання, розвиток та безпеку дитини.
У матеріалах справи наявна письмова заява ОСОБА_1 , в якій вона просить розглянути справу за її відсутності та визнає свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення в повному обсязі.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, доданими до нього матеріалами, а також її письмовою заявою про визнання вини.
Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі статтею 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до частини першої статті 184 КУпАП адміністративна відповідальність настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків від виконання своїх обов`язків щодо виховання, розвитку та належного нагляду за дитиною, що може створювати загрозу її життю, здоров`ю або нормальному розвитку.
З матеріалів справи вбачається, що малолітній ОСОБА_2 залишив місце свого проживання та пішов у невідомому напрямку, що свідчить про неналежне виконання матір`ю обов`язків щодо нагляду за дитиною та забезпечення її безпеки.
Відповідно до частини другої статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.
Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини третьої статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами.
Разом з тим, відповідно до статті 22 КУпАП, у разі малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням.
При вирішенні питання про малозначність вчиненого правопорушення суд враховує характер вчиненого діяння, особу правопорушниці, ступінь її вини, обставини справи та відсутність істотних шкідливих наслідків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 визнала свою вину, щиро розкаялася у вчиненому, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, а обставини справи не свідчать про систематичне ухилення від виконання батьківських обов`язків.
З урахуванням наведеного суд доходить висновку, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення є малозначним, а тому вона підлягає звільненню від адміністративної відповідальності на підставі статті 22 КУпАП з оголошенням усного зауваження.
Керуючись статтями 22, 251, 252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
ПОСТАНОВИЛА:
Справу про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за першою другою ст. 184 КУпАП – закрити у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення. 
Звільнити  ОСОБА_1  від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП та обмежитися усним зауваженням. 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. 
Апеляційна скарга подається до Чернівецького апеляційного суду через Кельменецький районний суд Чернівецької області.

Суддя          Кудиба З. І.