Справа № 645/2617/26
Провадження № 2/645/2353/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2026 року        місто Харків

Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Костіної І.Г.,
за участю секретаря судового засідання Бугай К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні Немишлянського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:
Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 442451 від 15.01.2020 у розмірі 11 702,40 грн, суми сплачених судових витрат у розмірі 2662 грн. 40 коп. та витрат на професійну правову допомогу у розмірі 8 000 грн. 00 коп.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15.01.2020 між ОСОБА_1 та ТОВ «Лінеура-Україна» укладено договір про надання коштів у позику №442451, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу грошові кошти у розмірі 3 200,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язаний повернути кредит, сплатити проценти за користування позикою. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Відповідач не виконала свої зобов`язання не вносила платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку із відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 11 702,40 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 3 200,00 грн.; заборгованість за процентами 8 502,40 грн.24.03.2021 між ТОВ «Лінеура-Україна» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено Договір факторингу №ККЛУ-24032021, відповідно до якого первісний кредитор відступив новому кредитору права вимоги, в тому числі, за Кредитним договором №442451 від 15.01.2020, що був укладений між ТОВ «Лінеура-Україна» та ОСОБА_1 . Оскільки відповідач добровільно не погашає заборгованість, представник позивача звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою Немишлянського районного суду міста Харкова суду від 30.03.2026 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, клопотання про витребування доказів задоволено. 
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав до суду заяву, в якій просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце проведення судового розгляду повідомлена, заяв та клопотань з приводу розгляду справи до суду не подала, правом на подачу відзиву до суду не скористалася.
Суд у зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача та не подання відзиву відповідачем, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, яка не з`явилася, у порядку заочного розгляду справи за наявними в справі матеріалами.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить такого висновку.
Судом встановлено, що 15.01.2020 між ТОВ «Лінеура-Україна» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання коштів у позику № 442451 в електронному вигляді шляхом електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до умов кредитного договору, товариство надає клієнту грошові кошти в розмірі 3 200,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування позикою (п. 1.1 Договору).
Згідно з п. 1.2 Договору позика надається строком на 30 днів. Договір діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань за цим Договорам.
Відповідно до п. 1.3.2, 1.3.1 Договору акційна процентна ставка становить 0,01 % процентів від суми позики за кожний день користування, стандартна процентна ставка 1.90% від суми позики за кожний день користування позикою в день та застосовується у межах строку кредиту.
Пунктом 1.6 Договору визначено, що позика надається шляхом перерахування Товариством грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом.
Відповідно до п.3.4.3 Договору з четвертого дня прострочення заборгованості Товариство визнає заборгованість за позикою проблемною, розпочинає роботу по стягненню заборгованості та відновлює щоденне нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, таке нарахування здійснюється до дня повернення позики, але не більше ніж до 90-го дня прострочення.
01.02.2020 року між ТОВ «Лінеура-Україна» та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір 551731 до Договору № 442451 про надання котів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту від 15.01.2020. 
Відповідно до п. п.1.1, 1.2 Додаткового договору сторони погодили продовжити строк користування позики на строку, що дорівнює установленому пунктом1.2 Договору строку користування позикою. Встановити нову дату повернення позики та сплати процентів не пізніше 14.02.2020 року.
Згідно п.1.3 Додаткової угоди сторони погодили процентну ставку за користування позикою у розмірі 1,60 % від суми позики за кожен день користування.
Крім того, 03.02.2020 року між ТОВ «Лінеура-Україна» та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір 564273 до Договору № 442451 про надання котів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту від 15.01.2020.
Відповідно до п. п.1.1, 1.2 Додаткового договору сторони погодили продовжити строк користування позики на строку, що дорівнює установленому пунктом1.2 Договору строку користування позикою. Встановити нову дату повернення позики та сплати процентів не пізніше 05.03.2020 року.
Згідно п.1.3 Додаткової угоди сторони погодили процентну ставку за користування позикою у розмірі 1,60 % від суми позики за кожен день користування.
Також, 03.03.2020 року між ТОВ «Лінеура-Україна» та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір 760959 до Договору № 442451 про надання котів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту від 15.01.2020. 
Відповідно до п. п.1.1, 1.2 Додаткового договору сторони погодили продовжити строк користування позики на строку, що дорівнює установленому пунктом1.2 Договору строку користування позикою. Встановити нову дату повернення позики та сплати процентів не пізніше 03.04.2020 року.
Згідно п.1.3 Додаткової угоди сторони погодили процентну ставку за користування позикою у розмірі 1,60 % від суми позики за кожен день користування.
03.04.2020 року між ТОВ «Лінеура-Україна» та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір до Договору № 442451 про надання котів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту від 15.01.2020 
Відповідно до п. п.1.1, 1.2 Додаткового договору сторони погодили продовжити строк користування позики на строку, що дорівнює установленому пунктом1.2 Договору строку користування позикою. Встановити нову дату повернення позики та сплати процентів не пізніше 04.05.2020 року.
Згідно п.1.3 Додаткової угоди сторони погодили процентну ставку за користування позикою у розмірі 1,90 % від суми позики за кожен день користування.
02.05.2020 року між ТОВ «Лінеура-Україна» та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір до Договору № 442451 про надання котів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту від 15.01.2020.
Відповідно до п. п.1.1, 1.2 Додаткового договору сторони погодили продовжити строк користування позики на строку, що дорівнює установленому пунктом1.2 Договору строку користування позикою. Встановити нову дату повернення позики та сплати процентів не пізніше 02.06.2020 року.
Згідно п.1.3 Додаткової угоди сторони погодили процентну ставку за користування позикою у розмірі 1,90 % від суми позики за кожен день користування.
02.06.2020 року між ТОВ «Лінеура-Україна» та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір до Договору № 442451 про надання котів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту від 15.01.2020 .
Відповідно до п. п.1.1, 1.2 Додаткового договору сторони погодили продовжити строк користування позики на строку, що дорівнює установленому пунктом1.2 Договору строку користування позикою. Встановити нову дату повернення позики та сплати процентів не пізніше 03.07.2020 року.
Згідно п.1.3 Додаткової угоди сторони погодили процентну ставку за користування позикою у розмірі 1,90 % від суми позики за кожен день користування.
30.06.2020 року між ТОВ «Лінеура-Україна» та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір до Договору № 442451 про надання котів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту від 15.01.2020. 
Відповідно до п. п.1.1, 1.2 Додаткового договору сторони погодили продовжити строк користування позики на строку, що дорівнює установленому пунктом1.2 Договору строку користування позикою. Встановити нову дату повернення позики та сплати процентів не пізніше 31.07.2020 року.
Згідно п.1.3 Додаткової угоди сторони погодили процентну ставку за користування позикою у розмірі 1,90 % від суми позики за кожен день користування.
31.07.2020 року між ТОВ «Лінеура-Україна» та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір до Договору № 442451 про надання котів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту від 15.01.2020. 
Відповідно до п. п.1.1, 1.2 Додаткового договору сторони погодили продовжити строк користування позики на строку, що дорівнює установленому пунктом1.2 Договору строку користування позикою. Встановити нову дату повернення позики та сплати процентів не пізніше 31.08.2020 року.
Згідно п.1.3 Додаткової угоди сторони погодили процентну ставку за користування позикою у розмірі 1,90 % від суми позики за кожен день користування.
Додаткові договори підписані ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису.
Згідно довідки про ідентифікацію, виданою ТОВ «Лінеура-Україна», ОСОБА_1 , з якою укладено договір №442451 від 15.01.2020, ідентифікована ТОВ «Лінеура-Україна». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): М 726, час відправки ідентифікатора позичальнику 15.01.2020 о 11:56, номер телефону, на який було відправлено ідентифікатор - +380993666961.
Згідно повідомлення ТОВ «Універсальні платіжні рішення» вих. № 1-1002 від 10.02.2026 року було успішно перераховано 15.01.2020 12:03:01 грошові кошти у розмірі 3 200,00 грн., номер транзакції системі iPay.ua-46541290, призначення платежу: зарахування 3 200,00грн на карту НОМЕР_1 .
На виконання ухвали суду про витребування доказів з АТ «Райффайзен банк» надійшла виписка по картковому рахунку № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_3 , зі змісту якої вбачається, що 15.01.2020 року було зарахування коштів у сумі 3200,00 грн.
24.03.2021 між ТОВ «Лінеура-Україна» (клієнт) та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» (фактор) укладено Договір факторингу №ККЛУ-24032021, за умовами п. 1.1, п. 1.2 якого фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами. Внаслідок передачі права вимоги за цим Договором, фактор заміняє клієнта та набуває прав грошових клієнта за цими кредитними договорами. Пунктом 7.1 Договору факторингу визначено ціну за придбання (відступлення) прав вимог, яку фактор сплачує клієнту, та яка становить 580 830,09 грн.
24.03.2021 ТОВ «Лінеура-Україна» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» підписано акт приймання-передачі реєстру боржників до Договору факторингу №ККЛУ-24032021.
Відповідно до платіжної інструкції №27357 від 24.03.2021, фактором ТОВ «ФК «Кредит Капітал» сплачено клієнту ТОВ «Лінеура-Україна» плату за відступлення права вимоги зг.дог. факторингу №ККЛУ-24032021 в розмірі 580 830,09 грн.
Згідно з витягом з реєстру боржників до Договору факторингу №ККЛУ-24032021 від 24.03.2021, клієнт передав факторові права вимоги за кредитним договором №442451 від 15.01.2020, який укладений з ОСОБА_1 , залишок заборгованості по тілу кредиту 3 200,00 грн., за відсотками 8 502,40 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором №442451 від 15.01.2020 про надання коштів, розмір заборгованості станом на 23.03.202121 складає 11 702,40 грн., який складається із 3 200,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 8 502,40 грн. заборгованість за відсотками.
12.03.2026 ТОВ «ФК «Кредит- Капітал» направило на ім`я ОСОБА_1 досудову вимогу, якою повідомило боржника про укладення між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Кредит- Капітал», Договору факторингу № ККЛУ-24032021 від 24.03.2021 та про обов`язок боржника сплатити заборгованість в сумі 11 702,40 гривень на рахунок ТОВ "Фінансова Компанія «Кредит- Капітал».
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до вимог ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Згідно ч.12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Як регламентовано ч.6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205,207 ЦК України).
Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постановах від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 по справі 127/33824/19, від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, від 23.03.2020 року у справі №404/502/18 (провадження №61-8449св19); від 09.09.2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20).
Відповідно до ст. ст. 526, 1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.
За частиною 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення, від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу
На підставі вищевикладеного, враховуючи, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, суд дійшов висновку про те, що позов в частині заборгованості за тілом кредиту та процентами за користування кредитом є обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі.
Щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».
Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі №814/698/16.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача суду надано: договір про надання правової допомоги № 0107 від 01.07.2025 року укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та адвокатським об`єднанням «Апологет» в особі адвоката Усенка М.І., детальний опис наданих послуг за вказаним Договором; акт наданих послуг від 09.03.2026 року № 1603, згідно якого сума за надані послуг складає 8 000,00 грн; копія ордеру на надання правової допомоги № 1381377 від 02.07.2025 року.
Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат, їхню пропорційність до предмета спору, а також виходить з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).
Отже, суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Суд враховуючи, що справа, яка розглядається судом, за своєю категорією в розумінні п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України відноситься до малозначних справ, беручи до уваги обсяг правової допомоги, наданої адвокатом, застосовуючи принципи співмірності та розумності розміру судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає за можливе стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн.
З приводу вимоги позивача про стягнення на його користь сплаченого судового збору, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно наданого платіжного доручення, звертаючись до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
Враховуючи задоволення позовних вимог, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.525, 526, 626-629, 638, 1048, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст.1,2,77-78,81,89,141,247,259,263-265,273,279, 354 ЦПК України, суд, 

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором–задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №442451 від 15.01.2020 в розмірі 11 702 ( одинадцять тисяч сімсот дві) грн. 40 коп.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судовий збір у сумі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним Кодексом України не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про сторін:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», місцезнаходження: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, код ЄДРПОУ 35234236;
відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 02.06.2026 року.

Суддя         І.Г. Костіна